ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/16960/20 Суддя (судді) першої інстанції: Олексій РІДЗЕЛЬ

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Кузьменка В.В.,
суддів: Василенка Я.М., Ганечко О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Таймень" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Таймень" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просило:
- визнати протиправними дії відповідача щодо прийняття податкового повідомлення-рішення від 28.05.2020 №563700409;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.05.2020 №563700409.
Надалі у Черкаський окружний адміністративний суд з Київського окружного адміністративного суду на виконання Закону України «Про внесення змін до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» надійшла дана справа.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Таймень" задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 28.05.2020 №0563700409.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. 
Доводи апелянта обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вказано, що при проведенні камеральної перевірки своєчасності реєстрації в ЄРПН, податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних, Головним управлінням ДПС у м. Києві встановлено, що ТОВ «ТК «Таймень» порушило граничні терміни реєстрації податкових накладних, що тягне за собою накладання на платника податку на додану вартість штрафу.
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно з положеннями ст. 309 Кодексу адміністративного судочинства України.
Розгляд справи проведено у порядку письмового провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, на підставі підп.20.1.4. п.20.1. ст.20, ст.75 Податкового кодексу України посадовими особами відповідача було проведено камеральну перевірку позивача з питань дотримання порядку реєстрації податкових накладних у ЄРПН. 
За наслідками перевірки складено акт від 07.05.2020 №11721/Ж5/26-15-26-04-09-20/42594960.
Перевіркою встановлено, що позивачем порушено вимоги п. 201.10 статті 201 ПК України в частині несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених за період з 03.01.2020 до 11.01.2020.
На підставі вказаного акту прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.05.2020 №0563700409, яким до ТОВ «ТК «Таймень» застосовано штраф у сумі 410816,93 грн.
Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив, зокрема з того, що застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних покладає на позивача додатковий надмірний тягар та є порушенням основоположних принципів верховенства права та принципу належного урядування.
Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За приписами п. 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи а зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Так, відповідно до абз.1 п.201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
При цьому, відповідно до абз.4 п. 201.10 статті 201 ПК України податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно з абз.14 п.201.10 статті 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
- для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;
- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Статтею 120-1 ПК України визначена відповідальність платників податків за порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та допущення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної. Тобто, законодавець передбачив для платників податків відповідальність за порушення п.201.10 статті 201 ПК України.
Так, згідно п.120-1.1 статті 120 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
- 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
- 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
- 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;
- 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
Із аналізу вказаних правових норм вбачається, що на платника податків покладено обов`язок щодо реєстрації податкової накладної в ЄРПН у строк, встановлений податковим законодавством, а саме: для податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені, а для податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
Порушення вказаних строків реєстрації податкових накладних є підставою для відповідальності у вигляді штрафу за п.120-1.1 статті 120-1 ПК України.
При цьому, податковими правопорушеннями в розумінні статті 109 ПК України є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Підставою прийняття спірного рішення стала несвоєчасна реєстрація в ЄРПН податкових накладних №1 від 03.01.2020, №2 від 03.01.2020, №3 від 03.01.2020, №4 від 03.01.2020, №5 від 03.01.2020, №6 від 03.01.2020, №7 від 03.01.2020, №8 від 03.01.2020, №9 від 03.01.2020, №10 від 08.01.2020, №11 від 08.01.2020, №12 від 08.01.2020, №13 від 08.01.2020, №14 від 08.01.2020, №15 від 08.01.2020, №16 від 08.01.2020, №17 від 08.01.2020, №18 від 09.01.2020, №19 від 09.01.2020, №20 від 09.01.2020, №21 від 09.01.2020, №22 від 10.01.2020, №23 від 10.01.2020, №24 від 10.01.2020, №25 від 11.01.2020, №26 від 11.01.2020, №27 від 11.01.2020, №28 від 11.01.2020, №29 від 11.01.2020, №30 від 11.01.2020, №31 від 11.01.2020, №32 від 11.01.2020, №33 від 11.01.2020, №34 від 11.01.2020, №35 від 11.01.2020, №36 від 11.01.2020, №37 від 14.01.2020, №38 від 14.01.2020, №39 від 14.01.2020, №40 від 14.01.2020.
Відповідно до квитанцій про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників про податкової накладної в ЄРПН, позивач 27.01.2020 намагався здійснити реєстрацію в ЄРПН вказаних вище податкових накладних.
Результат обробки: «Документ доставлено до ДПС України. Документ не прийнято». Виявлені помилки: «Документ не може бути прийнятий - сума ПДВ в Документі не може перевищувати суму ПДВ, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування, з урахуванням суми ПДВ на явку накладено арешт за рішенням суду».
Так, ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 15.01.2020 у справі №1-кс/756/181/210 накладено арешт на суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній податковій службі України, зокрема ТОВ «ТК «Таймень» на суму 6982616,61 грн шляхом заборони відчуження, розпорядження, та користування вказаним майном.
У подальшому, ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 31.01.2020 у справі №1-кс/756/249/20 скасовано арешт накладений ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15.01.2020 на суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній податковій службі України ТОВ «ТК «Таймень» на суму 6982616,61 грн.
Із вказаної ухвали вбачається про відсутність обґрунтованої підозри щодо вчинення будь-якими особами, у т.ч. ТОВ «ТК «Таймень» кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України, в також даних, які би виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння майном. 
У зв`язку із цим, слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва від 31.01.2020 у справі №756/861/20 скасував арешт на суми ПДВ в системі електронного адміністрування щодо ТОВ «ТК «Таймень».
Відповідно до даних додатку до листа ДПС України від 10.07.2020 №21670/6/99-00-04-01-04-06, виконання ухвали слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 31.01.2020 у справі №1-кс/756/249/20 щодо зняття арешту на суму «СУМ Накл» 6982616,61 грн. відбулось 12.02.2020 о 17:38.
При цьому, вищевказані податкові накладні позивачем зареєстровані в ЄРПН 13.02.2020.
Отже, позивач у встановлений ПК України строк (27.01.2020) направив на реєстрацію вищевказані податкові накладні, однак їх нереєстрація відбулась з незалежних від позивача причин.
Водночас, податкові накладні позивачем зареєстровані в ЄРПН 13.02.2020, тобто на наступний день після фактичного зняття арешту з коштів позивача в системі електронного адміністрування ПДВ.
Вказане свідчить про відсутність вини позивача у несвоєчасній реєстрації податкових накладних.
Верховний Суд у постанові від 30.01.2018 у справі №815/2745/17 зазначив, що аналіз норм ПК України дає підстави вважати, що законодавець передбачив можливість застосування до платника наслідків несвоєчасної реєстрації податкової накладної, передбачених статтею 120-1 ПК України, лише за наявності його вини.
Відповідно до висновків Верховного Суду в постанові від 02.07.2019 у справі №2340/3802/18 неодноразове намагання позивача здійснити реєстрацію податкових накладних в межах встановлених граничних строків свідчить про відсутність протиправної бездіяльності платника податків та виключає склад податкового правопорушення в розумінні статті 109 ПК України.
Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги вказує на імперативні приписи ч. 5 ст. 242 КАС України, якими передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідачем в доводах апеляційної скарги не обґрунтовано наявність підстав для відступу від вищевказаної правової позиції Верховного Суду, яка під час розгляду справи була цілком правомірно врахована судом першої інстанції на виконання вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.
Уваги також заслуговує встановлена судом першої обставина щодо дати реєстрації відповідних податкових накладних позивачем в ЄРПН, адже такі зареєстровані без невиправданого зволікання після фактичного зняття арешту з коштів позивача в системі електронного адміністрування ПДВ - 13.02.2020, що є свідченням добросовісної поведінки платника податків.
Отже, притягнення до відповідальності за таких умов не може бути визнане таким, що базується на принципі верховенства права, адже воно не відповідало засадами правової визначеності та передбачуваності.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних покладає на позивача додатковий надмірний тягар та є порушенням основоположних принципів верховенства права та принципу належного урядування.
Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що відповідачем ані в суді першої інстанції, ані під час апеляційного розгляду справи не спростовано, що позивач вживав заходів з метою реєстрації податкових накладних, які однак не призвели до бажаного результату з причин, які не залежали від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Таймень".
Відтак, виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню частково, про що вірно вказано судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.
Колегія суддів вказує, що апеляційна скарга не містить суттєво інших обґрунтувань, ніж ті, які були зазначені у відзиві на позовну заяву, з урахуванням яких, суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи. 
Належних обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга відповідача не містить.
Доказів, які б відповідали вимогам ст. ст. 73 - 76 КАС України, та спростовували зазначені вище мотиви або підтверджували відсутність підстав для задоволення позову апелянтом до суду апеляційної інстанції не надано.
Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права ухвалив рішення повно і всебічно з`ясувавши обставини справи.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Таймень" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення - залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач В. В. Кузьменко 

Судді: Я. М. Василенко

О. М. Ганечко