Справа № 161/3888/26 
Провадження № 3/161/1440/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2026 року м.Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Антіпова Т.А., за участю секретаря судового зсідання - Семенової І.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм ТОВ ВТП «Санрайз» ЛТД, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,-
за ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- 

ВСТАНОВИВ:

18.02.2026 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов для розгляду протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 591971 від 15.02.2026 року за ч. 5 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 .
За змістом складеного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 30.01.2026 року о 17:39 годин в м. Луцьк, вулиця Ковельська, будинок 63, ОСОБА_1 , керуючи міз VDL д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи від посадкового майданчика по вул. Ковельська, виїхав відразу на крайню ліву смугу, чим створив аварійну ситуацію, та не надав переваги в русі транспортному засобу Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, в крайній лівій смузі в попутному напрямку, в результаті чого водій Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 вдався до аварійного гальмування, після чого відбулося зіткнення транспортних засобів Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 та Toyota.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 5 ст. 122 КУпАП.
04.03.2026 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшли заперечення на адміністративний протокол від 15.02.2026 року за с. 5 ст.122 КУпАП, відповідно до яких зазначено, що складений адміністративний протокол поліцейським Ектовим Д.Ю. від 15.02.2026 pоку відносно ОСОБА_1 базується на поясненнях водіїв, які стали учасниками ДТП 30.01 2026 на вул. Ковельській у м. Луцьку, складений безпідставно, оскілки з його боку відсутній факт адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП та його учасником ОСОБА_1 не був.
У складеному протоколі поліцейський зазначив, що водії, які їхали в попутному напрямку начебто мали перевагу у русі, однак, згідно ПДР перевага є у водія громадського транспорту при виїзді з громадської зупинки.
На підставі вище викладених пояснень, вважає адміністративне провадження 15.02.2026 року за фактом ДТП, яке мало місце 30.01.2026 року на поясненнях учасників ДТП за ч. 5 ст.122 КУпАП відносно нього складено безпідставно, та підлягає закриттю судом за відсутністю адміністративної події з боку ОСОБА_1 .
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення не визнав, та надав пояснення, аналогічні письмовим поясненням, що містяться в матеріалах справи. Просив провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ним за ч.5 ст. 122 КУпАП закрити за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення. Наполягав на тому, що з відео доказу чітко вбачається, що ним, як водієм громадського транспорту жодних порушень правил дорожнього руху не було вчинено, він завчасно ввімкнув лівий покажчик повороту, та, переконавшись, що немає жодних транспортних засобів на смузі руху, на яку він збирався виїжджати, повільно почав рух. Автомобіль особи, яка написала на нього заяву, марки Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 , рухався далеко по крайній смузі руху, і вже коли він половиною свого транспортного засобу перебував на лівій смузі руху, транспортний засіб Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 , стрімко перестроївся на також ліву смугу руху та пришвидшився з метою, ймовірно, здійснити обгін його транспортного засобу, проте, з огляду на те, що на зустрічній смузі руху перебували транспортні засоби, водієві автомобіля Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 довелося пригальмувати, внаслідок чого і сталася ДТП із іншим транспортним засобом Toyota. Все це узгоджується з відео, яке надали до матеріалів даної адміністративної справи працівники поліції. 
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, перевіривши інші матеріали справи та надавши оцінку доказам, наявним в ній, суд доходить до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до положень ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:
1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;
2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;
3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;
4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;
5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Виходячи з вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.
За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний єдиним належним доказом у даній справі, у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду.
Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (п.2 рішення Конституційного Суду України 25.12.1997 року по справі №9-зп).
Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутись до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.
Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 5919717 від 15.02.2026 року за ч. 5 ст. 122 КУпАП, що безпосередньо у провину ОСОБА_1  ставиться порушення до п. 16.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом міз VDL д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи від посадкового майданчика по вул. Ковельська, виїхав відразу на крайню ліву смугу, чим створив аварійну ситуацію, та не надав переваги в русі транспортному засобу Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, в крайній лівій смузі попутному напрямку, в результаті чого водій Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 вдався до аварійного гальмування, після чого відбулося зіткнення транспортних засобів Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 та Toyota.
Вирішуючи питання щодо наявності в діях водія ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, суд звертає увагу на наступні обставини.
Відповідальність за порушення, передбачені частинами першою четвертою статті 122 КУпАП, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, передбачена ч. 5 ст. 122 КУпАП.
Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом міз VDL д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи від посадкового майданчика по вул. Ковельська, завчасно ввімкнув лівий покажчик повороту, та повільно почав здійснювати рух від зупинки громадського транспорту. При цьому, в цей момент ліва смуга руху була вільною, а транспортний засіб Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 перебував в цей момент на крайній правій смузі руху, та був на достатній відстані від громадського транспорту, яким керував ОСОБА_1 , і чітко бачив, що даний транспортний засіб вже розпочав рух, передня частина автобуса вже перебувала на лівій смузі руху, проте пришвидшив швидкість автомобіля, намагався обігнати його. З огляду на те, що по зустрічній смузі руху рухався потім транспортних засобів, водієві автомобіля Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 довелося гальмувати, внаслідок чого сталась ДТП з транспортним засобом Toyota.
Проте, з даного відео чітко прослідковується, на якій відстані та яких смугах руху перебували транспортний засіб міз VDL д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 ; завчасно ввімкнений покажчик повороту водієм ОСОБА_1 , завчасно розпочатий рух транспортним засобом, під його керуванням, коли смуга руху була вільною від будь-яких перешкод, дії водія автомобіля Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 , який, замість того, щоб пригальмувати та надати можливість транспортному засобу міз VDL д.н.з. НОМЕР_1 виїхати на смугу руху, пришвидшив швидкість і намагався здійснити обгін. 
Так, відповідно до п. 13.1., 13.2. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
На дорогах поза населеними пунктами водії транспортних засобів, швидкість яких не перевищує 40 км/год, повинні дотримувати такої дистанції, щоб транспортні засоби, які виконують обгін, мали змогу безперешкодно повернутися на раніше займану смугу руху.
Крім того, відповідно до п. 17.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, у населених пунктах, наближаючись до автобуса, мікроавтобуса або тролейбуса, що розпочинає рух від позначеної зупинки, розташованої в заїзному "кармані", водії інших транспортних засобів зобов`язані зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати можливість маршрутному транспортному засобу розпочати рух.
При цьому, суд констатує, що він неодноразово здійснював виклик в судове засідання водія транспортного засобу Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_2 для з`ясування всіх обставин події, яка мала місце 30.01.2026 року за участі водія міз VDL д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 .
Проте, з невідомих суду причин, в судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, жодних заяв та клопотань до суду не подавав.
Окрім цього, судом з метою повного та всебічно з`ясування всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, був викликаний в судове засідання поліцейський 2 взводу 3 рота 1 батальйон Управління патрульної поліції у Волинській області сержанту поліції Ектов Дмитро Юрійович, який склав протокол ЕПР1 № 5919717 від 15.02.2026 року за ч. 5 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 .. 
Однак, зазначена посадова особа в судове засідання також не з`явилась, пояснень суду не надала.
Враховуючи вищевикладене, матеріали справи про вчинення адміністративного правопорушення не містять жодних доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність події та складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 122, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області Т.А. Антіпова