Справа № 686/29066/25
Провадження № 2/686/2220/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області
в складі: головуючого судді – Чевилюк З.А.,
при секретарі – Томашівській А.Т.,
за участі представника позивача ОСОБА_1 
представника відповідачів ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договорів дійсними,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договорів дарування грошових коштів дійсними.
03.01.2024року між ОСОБА_3 та його матір`ю ОСОБА_4 в простій письмовій формі з погодженням всіх істотних умов укладено Договір дарування грошових коштів(Договір 1), за яким вона зобов`язалась передати Позивачу в строк до 30.09.2024 року в дар грошові кошти в сумі 14 043 361,42 гривень.
10.01.2024 року між ОСОБА_3 та його батьком ОСОБА_5 в простій письмовій формі з погодженням всіх істотних умов укладено Договір дарування грошових коштів(Договір 2), за яким він зобов`язався передати Позивачу в строк до 31.12.2024 року в дар грошові кошти в сумі 28 470 104,54 гривень.
Пунктом 10 Договору 1 та Договору 2 передбачена згода сторін здійснити нотаріальне посвідчення Договору протягом 10 (десяти) календарних днів з дати його укладення.
14.01.2024 року та 22.01.2024 року Позивач звернувся до відповідачів відповідно з листами, в яких просив в найкоротші строки з дати отримання листів вжити заходів задля здійснення нотаріального посвідчення Договорів. У своїй відповіді від 16.01.2024 року ОСОБА_4 повідомила, що за станом здоров`я не може взяти участь в такій юридичній дії. Крім того, вона намагається по можливості уникати громадських місць, оскільки має обґрунтовані побоювання за своє життя, враховуючи перебування країни в стані війни. Водночас, ОСОБА_5 у відповіді від 24.01.2024 року зазначив, що у зв`язку з збройною агресією російської федерації, регулярними повітряними тривогами та постійною загрозою обстрілів, перебування в громадських місцях вважає небезпечними для життя та здоров`я. З огляду на зазначене та враховуючи відсутність у ОСОБА_5 вільного часу через інтенсивну зайнятість, останній довів до відома, що не мав можливості виконати його прохання.
Таким чином, з огляду на викладене вище, відповідачі фактично ухилилися від нотаріального посвідчення Договору.
Разом з тим, вказаними листами відповідачі повідомили про дійсність їхніх намірів виконати свої обов`язки згідно договорів дарування.
На виконання договорів дарування грошові кошти перераховані повністю.
Договора дарування виконані в повному обсязі.
Разом з тим, через ухилення відповідачів від нотаріального посвідчення цих договорів вони вважаються недійсними відповідно до положень чинного законодавства, через що порушуються законні права та інтереси Позивача в частині можливості підтвердження перед банківськими установами та податковими органами законності походження коштів. У зв`язку з цим ОСОБА_3 змушений звернутись до суду з даною позовною заявою про визнання дійсними договорів дарування та вбачає законні підстави для її задоволення.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задоволити. Пояснив, що метою звернення є легалізація отриманих коштів, обґрунтування законності їх надходження. Необхідність нотаріального посвідчення відпала, у зв`язку з повним виконанням договорів. У позивача є перестороги у законності виконання функцій нотаріусами, зважаючи на випадки виявлення порушень в їх діяльності.
Представник відповідачів позов визнав та просив його задоволити. Ухилення відповідачів від нотаріального посвідчення обумовлена побоюванням у зв`язку з введенням воєнного стану та загрози обстрілів у зв`язку із цим. Відповідачі не бажають уповноважувати будь-кого на дії від їх імені з метою нотаріального посвідчення договорів дарування. Сторони не реалізували можливість виїзду нотаріуса по місцю проживання відповідачів для нотаріального їх посвідчення. Вказав на помилковість зазначення призначення платежу: «родинні зв`язки».
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов не підлягаючим задоволенню.
03.01.2025року між ОСОБА_3 та його матір`ю ОСОБА_4 в простій письмовій формі з погодженням всіх істотних умов укладено Договір дарування грошових коштів(Договір 1), за яким вона зобов`язалась передати Позивачу в строк до 30.09.2024 року в дар грошові кошти в сумі 14 043 361,42 гривень.
10.01.2024 року між ОСОБА_3 та його батьком ОСОБА_5 в простій письмовій формі з погодженням всіх істотних умов укладено Договір дарування грошових коштів(Договір 2), за яким він зобов`язався передати Позивачу в строк до 31.12.2024 року в дар грошові кошти в сумі 28 470 104,54 гривень.
Пунктом 10 Договору 1 та Договору 2 передбачена згода сторін здійснити нотаріальне посвідчення Договору протягом 10 (десяти) календарних днів з дати його укладення.
14.1.2024року та 22.01.2024 року Позивач звернувся до відповідачів відповідно з листами, в яких просив в найкоротші строки з дати отримання листів вжити заходів задля здійснення нотаріального посвідчення Договорів. У своїй відповіді від 16.01.2024 року ОСОБА_4 повідомила, що за станом здоров`я не може взяти участь в такій юридичній дії. Крім того, вона намагається по можливості уникати громадських місць, оскільки має обґрунтовані побоювання за своє життя, враховуючи перебування країни в стані війни.Водночас, ОСОБА_5 у відповіді від 24.01.2024 року зазначив, що у зв`язку з збройною агресією російської федерації, регулярними повітряними тривогами та постійною загрозою обстрілів, перебування в громадських місцях вважає небезпечними для життя та здоров`я. З огляду на зазначене та враховуючи відсутність у ОСОБА_5 вільного часу через інтенсивну зайнятість, останній довів до відома, що не мав можливості виконати його прохання.
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.(ст.717 ЦКУ).
Дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі.(ст.718 ЦКУ).
Договір дарування валютних цінностей фізичних осіб між собою на суму, яка перевищує п`ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.(ст.719 ЦКУ).
Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений Наказом Мінюсту 22.12.2012р., нотаріальні дії вчиняються у приміщенні державної нотаріальної контори, у державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса. В окремих випадках, якщо особа не може з`явитися в зазначене приміщення, а також якщо того вимагають особливості вчинюваної нотаріальної дії, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями, але в межах нотаріального округу.
Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне або часткове його виконання, але одна зі сторін ухилилася від нотаріального посвідчення договору, суд може визнати його дійсним (ст. 220 ЦК України).
Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 06 вересня 2017 року в цивільній справі № 6-1288цс17, однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. 
У разі визнання відповідачем позову суд лише за наявності для того законних підстав може ухвалити рішення про задоволення позову (постанова 25 квітня 2018 року справа № 355/123/16-ц провадження № 61-5768св18 Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду). Крім того, однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. Аналогічна правова позиція, викладена Верховним Судом України в постановах від 06 вересня 2017 року у справі № 6-1288цс17, та від 30 січня 2013 року у справі № 6-162цс12.
Задоволення судом позову без наявності достатніх на то правових підстав порушує інтереси держави, адже при нотаріальному посвідченні договорів дарування сплачуються платежі, які оподатковуються в порядку встановленому законодавством, у зв`язку з чим може бути завдано шкоду інтересам держави, оскільки вона позбавляється за таких обставин права на отримання передбачених законом податків, зборів та обов`язкових платежів. Фактично рішення суду стає в такому разі інструментом для узаконення права позивача на грошові кошти без сплати відповідних обов`язкових платежів до бюджету, чим потенційно заподіюється шкода інтересам держави. Фактична мета звернення до суду позивача вказана представником в судовому засіданні при розгляді справи як легалізація отриманих коштів. В той же час в платіжних документах, долучених до позову, призначення платежу не містить будь-якого посилання на укладені в простій письмовій формі договори дарування. Аргументація представника відповідачів про помилковість зазначення призначення платежу: «родинні зв`язки» не відповідає дійсності, зважаючи на багаторазовість здійснення грошових переказів. Систематичність здійснення переказів свідчить про свідомий характер дій.
Використання приватно-правового інструментарію не для захисту цивільних прав та інтересів, а для невиконання публічних обов`язків, створення преюдиційного рішення суду для публічних відносин, суперечить інтересам держави.
Об`єднана палата Касаційного цивільного суду звертала увагу на те, що приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для невиконання публічних обов`язків, звільнення майна з під арешту в публічних відносинах або створення преюдиційного рішення суду для публічних відносин (постанова від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17). 
Разом з тим, дії позивача та відповідачів спрямовані саме на ухилення від сплати обов`язкових платежів, а не на захист своїх прав та інтересів. Сторонами штучно створено спір, з метою ухилення від сплати обов`язкових платежів.Сторони не були позбавлені можливості нотаріально посвідчити договори по місцю проживання, викликавши нотаріуса, або використовуючи інститут доручення, уповноваживши інших суб`єктів на укладення.
З огляду на викладене, заявлений позов не може бути задоволений судом.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.2, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Відмовити у задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання дійсними договорів дарування грошових коштів від 3.01.2024 року та 10.01.2024 року.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду, шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги. 
Позивач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідачі: ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
ОСОБА_5 , АДРЕСА_3 , НОМЕР_3 .
Повний текст рішення виготовлено 19 лютого 2026 року.

Суддя З.А.Чевилюк