Справа №591/11940/25  	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Янголь Є. В.	
Номер провадження 33/816/1041/26 	Суддя-доповідач Шинкаренко А. І. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Шинкаренко А. І. , за участі захисника Недведського О.О., розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Недведського О.О. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 лютого 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП 
у с т а н о в и л а:
Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 лютого 2026 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Судом установлено, що 15 жовтня 2025 року о 16 год 06 хв в м. Суми по вул. Харківська, 6 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest та у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Недведський О.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 лютого 2026 року, а провадження закрити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог законодавства, визнається недопустимим доказом, а тому не може бути покладений в основу доведеності вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Таким чином, у матеріалах справи відсутні докази, які вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Захисник Недведський О.О. у судовому засіданні вимоги поданої апеляційної скарги підтримав, просив постанову судді скасувати та закрити провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводи апеляційної скарги захисника Недведського О.О., апеляційний суд дійшов таких висновків.
Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина 2 статті 251 КУпАП).
Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП ґрунтується на досліджених доказах:
- протоколі про адміністративне правопорушення від 15 жовтня 2025 року серії ЕПР 1 № 484215;
- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким підтверджено відмова ОСОБА_1 проходити огляд за допомогою приладу «Alcotest Drager 7510»;
- направленні на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно якого ОСОБА_1 відмовився проходити огляд в закладі охорони здоров`я – КНП СОР «ОКМЦСНЗ»;
- довідці УПП в Сумській області від 16 жовтня 2025 року, з якої встановлено, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 від 23 грудня 1993 року;
- відеозаписах із відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер працівників поліції, якими зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем, виявлення в останнього ознаки алкогольного сп`яніння та відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними, допустимими і достатніми для ухвалення відповідного рішення. Суддя суду першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Із долучених до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів з відеореєстратора зі службового автомобіля та нагрудної камери працівників поліції встановлено, що 15 жовтня 2025 року о 16 год 06 хв в м. Суми по вул. Харківська, 6 працівниками поліції було зупинено автомобіль «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався на заборонений сигнал світлофора.
Під час перевірки особи водія, працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації.
У відповідності до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу або ж проїхати до найближчого медичного закладу. Проте, ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не заперечуючи, що вживав алкогольні напої.
Враховуючи викладене, працівниками поліції було правильно розцінена поведінка ОСОБА_1 , як не бажання проходити відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останнього було повідомлено про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.
За таких обставин, апеляційний суд визнає долучені відеозаписи достатніми для того, щоб разом із іншими письмовими доказами, зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому обґрунтовано взяті судом до уваги.
Доводи апелянта про невідповідність висновків суду обставинам справи, неповноту судового розгляду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере. При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Окрім цього, працівниками поліції не допущено порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, та ст.266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання оформлених ними документів недопустимими доказами.
Також, протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395.
Фабула, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а дії водія, які виразились у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння є правильними.
В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Посилання в апеляційній скарзі на необхідність закриття провадження у справі апеляційний суд визнає необґрунтованими та не знаходить законних підстав для їх задоволення.
Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог статей 30, 33 КУпАП, і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.
Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.
Отже, доводи апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Недведського О.О. є безпідставними та необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції слід залишити без змін
Керуючись ст. 294 КУпАП,
п о с т а н о в и л а:
Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 лютого 2026 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Недведського О.О. на цю постанову - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Шинкаренко А. І.