Справа № 738/1422/25 
№ провадження 2/738/10/2026 

Рішення
іменем України
 
19 лютого 2026 року     місто Мена Чернігівської області
Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi судді Парфененко О. Я., з участю секретаря судового засідання Зубкович Н. Ф., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому цивільну справу за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,
встановив:
 
1.Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача.
 
01 липня 2025 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 27 вересня 2021 року з ОСОБА_1 на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 серпня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі рішення суду виданий виконавчий лист, який пред`явлено стягувачем ОСОБА_3 для виконання до Солом`янського ВДВС у місті Києві та відкрите виконавче провадження № 67838980. Відповідач ОСОБА_1 не сплачує аліменти, у зв`язку з чим станом на 01 червня 2025 року виникла заборгованість у сумі 223 087,88 грн. Позивачка обчислила суму пені, яка підлягає стягненню з відповідача за період з 06 серпня 2021 року до 01 червня 2025 року – 203 850,39 грн. Позивачка, посилаючись на статті 18, 150, 196 СК України, статті 28, 175 ЦПК України, просить стягнути з ОСОБА_1 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на дитину ОСОБА_4 , за період з 06 серпня 2021 року до 01 червня 2025 року у розмірі 203 850,39 грн. 
08 вересня 2025 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив про те, що не визнає позов, просить відмовити у задоволені позову, посилається на те, що він бере участь у матеріальному забезпеченні дитини, мати відповідача надсилала позивачці грошові кошти в загальній сумі 9568,00 грн в рахунок сплати аліментів, дитина з 2021 року до 2024 року протягом 3-4 місяців проживала з ним та знаходилася на його утриманні, вважає, що причиною виникнення заборгованості зі сплати аліментів є військовий конфлікт, який відбувається між Україною та Російською Федерацією, а також те, що він є особою з інвалідністю третьої групи оскільки не подав. Відповідач вважає, що заборгованість з аліментів виникла внаслідок складної ситуації в Україні та незаконних дій позивачки, оскільки та з дитиною виїхала за кордон, відповідач вважає, що розмір неустойки, який визначила позивачка необґрунтованим.
2.Позиції учасників справи під час розгляду справи по суті, інші процесуальні дії.
Представник позивачки подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивачки, у заяві зазначив, що позивачка та представник позивачки позовні вимоги підтримують.
Відповідач, представник відповідача заперечували щодо задоволення позовних вимог.
3.Фактичні обставини справи, встановлені судом, зміст спірних правовідносин.
Суд встановив, що рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 27 вересня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 серпня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття (арк. с. 65-68).
05 жовтня 2021 року на підставі рішення суду виданий виконавчий лист (арк. с. 12-13).
10 грудня 2021 року головний державний виконавець Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марків Я. Є. відкрила виконавче провадження № 67838980 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на дитину (арк. с. 16-17). 
Згідно із розрахунками заборгованості зі сплати аліментів, наданими державними виконавцями Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_1 мав такі заборгованості зі сплати аліментів:
- за період з 01 серпня 2021 року до 30 червня 2025 року - в розмірі 223 087,88 грн (розрахунок від 30 травня 2025 року);
- за період з 06 серпня 2021 року до 31 липня 2025 року - в розмірі 187 059,43 грн (розрахунок від 28 липня 2025 року) – у розрахунку відсутні відомості про нараховані та виплачені аліменти за квітень 2025 року у сумі 5 336,75 грн;
- за період з 06 серпня 2021 року до 30 вересня 2025 року - в розмірі 219 016,18 грн (розрахунок від 06 жовтня 2025 року) (арк. с. 24-25, 117-119, 129-130).
Дослідженням розрахунків заборгованості зі сплати аліментів, зроблених державним виконавцем суд встановив, що відповідач ОСОБА_1 за період з 06 серпня 2021 року до 01 червня 2025 року мав заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 183 269,93 грн, у розрахунках заборгованості зі сплати аліментів відсутні відомості про сплату аліментів відповідачем ОСОБА_1 за період з 06 серпня 2021 року до 30 вересня 2025 року.
30 травня 2025 року державний виконавець Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виніс постанови у виконавчому провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_1 про: арешт коштів боржника; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (арк. с. 28-37).
Відповідач, заперечуючи щодо позову, подав до суду письмові докази, з яких слідує наступне.
Відповідач ОСОБА_1 мав офіційні доходи – отримував заробітну плату протягом таких періодів: за травень 2020 року – 5 000,00 грн; з 01 липня 2024 року до 30 червня 2025 року – 96 000,00 грн (арк. с. 92-93).
Відповідач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3 групи, починаючи з 01 серпня 2024 року, що підтверджується Витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 225/25/271/В від 14 лютого 2025 року (арк. с. 113-116).
Відповідач ОСОБА_1 був обізнаний про наявність заборгованості зі сплати аліментів, оскільки отримав Виклик державного виконавця від 29 липня 2025 року з вимогою з`явитися до державного виконавця 15 серпня 2025 року о 10 годині та з покладенням обов`язку подати державному виконавцю зокрема, відомості про доходи та майно, місце роботи, роз`яснено про обов`язок письмово повідомляти про повне чи часткове самостійне виконання рішення суду (цей доказ був наданий відповідачем ОСОБА_1 ) (арк. с. 88-89).
Також відповідач ОСОБА_1 28 липня 2025 року за своїм проханням отримав у державного виконавця розрахунок заборгованості зі сплати аліментів (арк. 117-119).
Будь-які докази щодо виконання відповідачем ОСОБА_1 упродовж періоду з 29 липня 2025 року до 20 лютого 2026 року вимог державного виконавця, які викладені у Виклику державного виконавця від 29 липня 2025 року відповідач не надав, що свідчить про те, що відповідач, будучи обізнаним про наявність заборгованості зі сплати аліментів, не повідомляв державного виконавцю відомості про місце роботи, доходи, а також не надав докази сплати аліментів у добровільному порядку, зокрема квитанції, які свідчать про сплату аліментів матір`ю відповідача.
Також поданий представником позивачки Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, який зроблений державним виконавцем 06 жовтня 2025 року не містить відомостей сплату відповідачем аліментів ні у примусовому ні у добровільному порядку.
4.Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.
Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).
Згідно із частинами першою-третьою статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».
Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.
Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16 відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі №6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі №6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі №6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі №6-300цс16 та дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1%. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%.
Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.
27 січня 2022 року КЦС ВС роз`яснив порядок нарахування пені за несвоєчасну сплату аліментів та розрахунок її граничної суми, а саме вважає, що оскільки пеня – змінна величина, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі якщо позивач з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.
Згідно із наданим позивачкою розрахунком, пеня визначена у розмірі 203 850,39 грн за період з 06 серпня 2021 року до 01 червня 2025 року, що перевищує сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується – 183 269,93 грн.
Таким чином, позивачка, як одержувач аліментів, має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, у розмірі, визначеному згідно зі статтею 196 СК України - 183 269,93 грн.
Суд дійшов висновку зменшити розмір неустойки до 50 000,00 грн, оскільки відповідач є особою з інвалідністю 3 групи, отримує невелику заробітну плату.
Отже, суд дійшов висновку позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково, стягнути на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_1 50 000,00 грн пені за прострочення сплати аліментів.
З відповідача ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави 1 211,20 грн судового збору.
На підставі викладеного, кеpуючись статтею 196 СК України, статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження», статтями 12, 13, 77-78, 81-82, 141, 263 – 265, 354 ЦПК Укpаїни,
ухвалив:
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів – задовольнити частково.
Стягнути із  ОСОБА_1  на користь  ОСОБА_3  50 000,00 грн пені за прострочення сплати аліментів, які підлягали до сплати за період з 06 серпня 2021 року до 01 червня 2025 року. 
Стягнути із  ОСОБА_1  на користь держави 1 211,20 грн судового збору.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду. 
Позивачка:  ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя  О. Я. Парфененко