Справа № 141/79/26
Провадження №2-а/141/3/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року      с-ще Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді: Демченко І.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, третя особа інспектор відділення поліції № 3 (м. Іллінці) Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій обл. лейтенант поліції Грабовський Володимир Анатолійович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП НПУ про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕНА № 6591362 від 30.01.2026 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1190,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що зазначеною постановою на нього накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121-3 КУпАП, а саме: 30.01.2026 року о 17.27 год. в с.Чагів по вул. Молодіжна керував транспортним засобом, у якого в темну пору доби не підсвічувався держаний номерний знак, чим порушив вимоги п.2.9 ПДР України. 
Позивач вважає, що в його діях відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення, оскільки він не порушував жодних правил дорожнього руху. На виконання підпункту «а» пункту 2.3 Правил дорожнього руху України позивач перед виїздом перевірив технічний стан транспортного засобу, роботу його світлових приладів тощо. 30.01.2026 року о 17.27, керуючи автомобілем, помітив, що за ним рухається поліцейський автомобіль з увімкнутими сигнальними вогнями червоного кольору, після зупинки надав документи для перевірки, і працівник поліції повідомив його, що у авто не освітлюється задній номерний знак.
Позивач, пересвідчившись, що лампочки підсвітки перестали працювати, повідомив поліцію, що несправність виникла під час руху, що виявити він не міг. Працівник поліції не врахував пояснення позивача і почав складати постанову про накладення адміністративного стягнення.
Вважає, що єдиним доказом правопорушення є сама постанова, яка оскаржується. Також зазначає, що йому було відмовлено у наданні письмових пояснень, в правовій допомозі, наданні та демонстрації відеозапису, що, на думку позивача, є порушенням визначеного КУпАП порядку накладення адміністративного стягнення.
Ухвалою від 17.02.2026 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
Ухвалою від 27 лютого 2026 року первісний відповідач - Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП НПУ, за його клопотанням і за згодою позивача, замінений належним відповідачем - Головним управлінням Національної поліції у Вінницькій області. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву з посиланням на докази якими він обґрунтовується.
25.02.2026 на адресу суду надійшли витребувані судом матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейського.
05.02.2026 на адресу суду від представника відповідача через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов не визнає, вважає його безпідставним та необгрунтованим. Посилається на те, що відповідно до Правил дорожнього руху, а саме п. 1.3. ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Згідно п. 2.9.в ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.
Позивач керував ТЗ, а саме Toyota Carina д.н.з. НОМЕР_1 , на задньому державному номерному знаку була відсутня під світка, що не дає можливість ідентифукавати ТЗ у темну добу, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.
Відповідач також наголошує на праві органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи і зазначає, що відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейського являється доказом у справі про адміністративне правопорушення. Як встановлено із наявних відеозаписів, поліцейські зупинили ТЗ під керуванням позивача у темну пору доби, який не дотримався вимог п.2.9в ПДР, керував ТЗ, що має несправності зовнішнього світлових приладів. Також зазначає, що позивач з інкримінованим йому правопорушенням погодився. Вважає, що оскаржувана постанова відповідає вимогам закону у повному обсязі, при цьому положення даної норми не встановлюють обов`язку зазначення доказів в постанові по справі про адміністративне правопорушення, а також їх долучення до примірника, який вручається особі щодо якої розглянуто справу, а також зобов`язують лише зазначення опису встановлених обставин та нормативного акта, що передбачає відповідальність.
Відповідач стверджує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення було здійснено поліцейським із застосуванням ч.2 ст.36 КУпАП, і повне закриття провадження у дані справі можливе лише за умови не доведення всіх фактів адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядалися поліцейським.
Просить позовну заяву залишити без задоволення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 30.01.2026 постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6591362 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн. В постанові зафіксовано, що 30.01.2026 о 17.27 в с.Чагів, вул.Молодіжна позивач керував транспортним засобом, у якого в темну пору доби не підсвічувався державний номерний знак, чим порушив п.п. 2.9 «в» ПДР України .
Згідно із ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до п.1.3.Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до п.2.9. "в" ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.
Частиною 1 статті 121-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знаку з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знаку.
Суб`єктивна сторона правопорушення за ст.121-3 КУпАП характеризується умисною формою вини, що означає, що особа, яка вчиняє такі дії, усвідомлює протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачає її шкідливі наслідки і бажає їх або свідомо допускає настання цих наслідків. Метою таких дій, як вбачається з диспозиції норми, є приховування номерного знаку.
Згідно із нормами КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини 1, 2 статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).
Водночас, ст.280КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Проте, представником відповідача не надано суду будь-яких доказів щодо наявності у діях ОСОБА_1 вини у формі умислу. За твердженням позивача, перед виїздом він впевнився у технічній справності свого автомобіля, підсвітка номерного знака працювала, що при розгляді справи не спростовано.
Наданий представником відповідача відеозапис не містить доказів того, що позивачем вчинялись будь-які дії, спрямовані на умисне приховування номерного знака. Крім того, з відеозапису неможливо також встановити, чи підсвічувався номерний знак під час руху автомобіля.
Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У ч. 3ст.62 Конституції України наголошується, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Позивач в позовній заяві зазначає також про порушення під час розгляду справи його прав як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши наданий відповідачем відеозапис, суд встановив, що інспектор при розгляді справи про адміністративне правопорушення роз`яснив позивачу його права, встановлені цією нормою, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги.
Позивач виявив бажання скористатись правовою допомогою. Однак, відповідачем не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, відмовлено також і у клопотанні водія про відкладення розгляду справи для надання йому можливості звернутись за правовою допомогою самостійно.
За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 26.05.2020 у справі № 640/16220/16-а, такі дії є порушенням прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і, відповідно, порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Доводи відповідача про те, що поліцейським розглядалось кілька адміністративних правопорушень одночасно, не підтверджуються змістом постанови про накладення адміністративного стягнення, що оскаржується. Як вбачається з постанови, вона винесена у зв`язку з вчиненням лише одного правопорушення, а саме передбаченого ч. 1 ст.121-3 КУпАП, і не містить посилань на вчинення позивачем будь-яких інших правопорушень.
Згідно зі ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, п. 3 ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, крім іншого, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що постанова серії ЕНА № 6591362 від 30.12.2026 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121-3 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 2, 6-10, 72, 78, 90, 255, 286, 292, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 6591362 від 30.12.2026 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст.121-3 КУпАП закрити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок) судового збору.
Копію рішення суду направити сторонам у справі.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м. Вінниця, 21050, код ЄДРПОУ 40108672).

Суддя       І.В. Демченко