Справа № 346/216/26
Провадження № 2/346/1151/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
23 лютого 2026 р.	м. Коломия Коломийський міськрайонний суд  Івано - Франківської області	

в складі : судді Васильковського В.В.,
за участю секретаря Максим`юк М.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій сторін.

20.01.2026 року позивач звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що ТзОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 02.02.2024 року уклали Кредитний договір (оферти) № 02.02.2024- 100003461. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі – 8000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 02.02.2024, на строк, вказаний в заявці. Відповідно до умов кредитного договору № 02.02.2024-100003461 від 02.02.2024 року Позичальнику надається Кредит на наступних умовах: Дата надання/видачі кредиту - 02/02/2024. Сума Кредиту: 8000 грн. 00 коп.; Строк, на який надається Кредит - 70 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту - 11.04.2024 року. Період користування кредитом – кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту (надалі – «черговий період»). Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.35% за 1 (один) день користування Кредитом яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі - «процентна ставка»). Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі – «Комісія», економічна сутність – плата за надання Кредиту) – 15% від суми Кредиту та дорівнює 1200 грн. 00 коп. Неустойка: 80 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до п. 3.1 Договору За цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію(ї) (якщо комісія (ї) встановлена(і) договором). Згідно з п. 4.1 Договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-49XXXXXX-0569. Відповідно до Договору від 02.02.2024 та квитанції про перерахунок коштів Кредитором надано Позичальнику кредит у розмірі 8000 грн., ОСОБА_1 02.02.2024 отримав кредитні кошти у розмірі 8000 грн. В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 16760 грн., що складається з: Тіла кредиту - 8000 грн.; Процентів - 7560 грн.; Комісії (пов`язаної з наданням кредиту) - 1200 грн. Тому, просять стягнути з ОСОБА_1 , заборгованість за Кредитним договором № 02.02.2024-100003461 від 02.02.2024 року, в розмірі – 16760 грн., та судові витрати покласти на відповідача.
Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

ІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 21.01.2026 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі без виклику сторін.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 02.02.2024 року між Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір (оферти) № 02.02.2024- 100003461, відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі – 8000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 02.02.2024, на строк, вказаний в заявці, що підтверджується копією пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти) (а.с. 26-32), копією Заявки кредитного договору № 02.02.2024- 100003461 (кредитної лінії) (а.с. 32-34), копією відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 02.02.2024- 100003461 (кредитної лінії) (а.с. 34-37), та копією Паспорту споживчого кредиту (а.с. 23-25).
Відповідно до копії квитанції № 2421657321, Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 02.02.2024 року надало ОСОБА_1 , кредит в сумі – 8000 грн., платіжна операція здійснювалася за допомогою платіжної системи «Liqpay» (а.с. 38).
Згідно з копією Розрахунку заборгованості за договором № 02.02.2024-100003461 від 02.02.2024 року, внаслідок невиконання відповідачем обов`язків, передбачених вказаним договором, станом на 06.01.2026 року виникла заборгованість в розмірі – 16760 грн., яка складається з: 8000 грн. – основна сума боргу; 7560 грн. – заборгованість за відсотками; 1200 грн. – комісія (а.с. 51-66).

ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною першою статті 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
У межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості.
За частиною першою статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною першою статті 1050 ЦК України, передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
За частиною ж другою цієї статті якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому на підставі статті 1048 цього Кодексу.
Закон України «Про електронні довірчі послуги» (надалі – Закон) визначає правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації.
Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.
Закон України «Про електронну комерцію» - визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Відповідно до ч.1 ст.11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

V. Оцінка суду.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.
Умовами Кредитного договору № 02.02.2024-100003461 від 02.02.2024 року, передбачені наступні істотні умови кредитування:
Сума кредиту – 8000 грн. 
Процентна ставка – 1, 35 % за кожний день користування Кредитом.
З умовами угоди відповідач ознайомлений, про що свідчить його електронно-цифровий підпис.
Через невиконання відповідачем умов договору, станом на дату подачі позовної заяви до суду, виникла заборгованість, яка складається з: 8000 грн. – основна сума боргу; 7560 грн. – заборгованість за відсотками.
Вказана заборгованість підтверджується розрахунком, суд вважає її розмір доведеним та таким, що його слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Що стосується заборгованості за комісією за обслуговування, в розмірі – 1200 грн., яка вказана в розрахунку (а.с. 54-66), то суд доходить таких висновків.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів», послуга це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.
Відповідно до ч. 1,2,3,4 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.
Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
За положеннями частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.
Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.
Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.
У Постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 № 6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком в кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта, є незаконним.
Сторона позивача не вказує, які саме послуги за вказану комісію надаються (будуть надаватися) відповідачу. Умови кредитного договору не містять жодних даних про такі послуги за комісією.
Пунктом 17 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що послуга це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.
Враховуючи викладене вище та те, що заявлена позивачем до стягнення з відповідача комісія не відповідає вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки такі послуги не є послугою у визначенні вказаного Закону, тому позовні вимоги в частині стягнення комісії у розмірі задоволенню не підлягають, оскільки така вимога не має належного обґрунтування.
За вказаних обставин, суд доходить висновку, що в задоволенні вимог про стягнення комісії слід відмовити.

VI. Судові витрати.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, в сумі 2 662 грн. 40 коп.

На підставі наведеного та ст. ст. 207, 625, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 81, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, –

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором № 02.02.2024-100003461 від 02.02.2024 року, в розмірі – 15560 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок судового збору.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського Апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код: ЄДРПОУ: 37356833, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, 01032.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: 	Васильковський В. В.