Справа № 583/273/26
3/583/227/26 
ПОСТАНОВА
 
Іменем України
 
12 лютого 2026 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Плотникова Н.Б., розглянувши матеріали, що надійшли від Гетьманського національного природного парку про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 
за ст. 91 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
ВСТАНОВИВ: 
ОСОБА_1 20.01.2026 року об 11:11 год. порушив охоронний режим Гетьманського національного природного парку, а саме: в кв. 28 вид. 9 на р. Ворскла поблизу с. Поділ Охтирського району здійснив вилов живих водних біоресурсів без приладів для вимірювання та зважування, чим порушив пп. 3 п. 2 Розділу ІІ Правил любительського рибальства та скоїв правопорушення, передбачене ст. 91 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав, щиро розкаявся та просить звільнити від адміністративної відповідальності.
Заслухавши пояснення  ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Вина ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративні правопорушення серії АА № 000235 від 20.01.2026 року.
Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення, є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до положень ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність обраного заходу впливу меті відповідальності. Також даний принцип передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчиненого, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.
Згідно примітки до статті 22 КУпАП, положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - п`ятою статті 126, статтями 130, 161-1 і 173-2 цього Кодексу.
Малозначними у справах про адміністративні правопорушення, є лише (тільки) ті адміністративні правопорушення, які не становлять великої (значної) суспільної шкоди, а також унаслідок їх заподіяння не відбувається спричинення збитків державним та/або суспільним інтересам, чи то громадянам, в залежності від характеру правовідносин.
У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року №8 зазначено, що вирішуючи питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, при цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.
Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідками.
З огляду на те, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 91 КУпАП визнав в повному обсязі та щиро розкаявся, відсутність даних про його притягнення до адміністративної відповідальності, те, що тяжких наслідків від таких його дій не настало і значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб завдано не було, суд дійшов висновку про малозначність вчиненого останнім правопорушення та можливість звільнення його від адміністративної відповідальності за ст. 22 КУпАП, оголосивши усне зауваження.
На переконання суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде справедливим, співмірним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.
За таких обставин, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 91 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 22, ч. 1 ст. 91, 279, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ПОСТАНОВИВ:
Звільнити  ОСОБА_1  від адміністративної відповідальності ч. 1 за ст. 164 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського
міськрайонного суду :      Н.Б. Плотникова