Справа №461/4593/25 Головуючий у 1 інстанції:Кротова О.Б. 
Провадження №22-ц/811/2974/25 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

31 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: Левика Я.А.,
суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.
секретар: Чиж Л.М., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м.Львова в складі судді Кротової О.Б. від 08 серпня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові операції» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а :

рішенням Галицького районного суду м.Львова від 08 серпня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові операції» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором – задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованість за кредитним договором №R01.00508.005057524 від 21.03.2019 в розмірі 101632,53 грн (сто одну тисячу шістсот тридцять дві гривні п`ятдесят три копійки).
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» судовий збір в розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) та 2000 грн (дві тисячі гривень) витрат на правничу допомогу.
Вказане рішення оскаржив ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 .
В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Галицького районного суду м. Львова від 08 серпня 2025 року повністю та ухвалити нове, яким застосувати наслідки нікчемності до кредитних договорів №Р25.00508.003659326 від 12.02.2018 року та №R01.00508.005057524 від 21.03.2019 року, укладених між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 в частині сплати щомісячних платежів за додаткові послуги з обслуговування кредитної заборгованості та в частині погашення нарахувань з обслуговування кредитної заборгованості, а саме: зобов`язати ТОВ «Українські Фінансові Операції» перерахувати розмір грошових коштів, які повинен сплатити ОСОБА_2 на користь ТОВ «Українські Фінансові Операції», або які повинне повернути ТОВ «Українські Фінансові Операції» на користь ОСОБА_2 , як надмірно сплачені по кредиту кошти, без урахування незаконно нарахованих та сплачених коштів – щомісячних платежів за обслуговування кредитної заборгованості і з урахуванням розміру вже перерахованих позивачем коштів за кредитними договорами №Р25.00508.003659326 від 12.02.2018 року та №R01.00508.005057524 від 21.03.2019 року.
Вважає, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело до того, що оскаржуване рішення суду прийняте з порушенням принципів справедливості, законності та розумності.
Зазначає, що між відповідачем та АТ «Ідея Банк» укладено кредитний договір №Р25.00508.003659326 від 12.02.2018 року. Сума кредиту за договором складала: 63 282,00 грн. Згідно умов зазначеного договору (у т.ч. паспорту споживчого кредитування): - строк кредитування дорівнює 35 місяців; - процентна ставка 10% річних від залишкової суми кредиту (п.1.3. Договору); - плата (комісія) за обслуговування кредитної заборгованості 2,05% від початкової суми кредиту (п.1.4 Договору та Паспорт споживчого кредитування) ОСОБА_2 зарахував 43 479,00 грн. за умовами вказаного Договору, в якості погашення суми кредиту та процентів за користування кредитними коштами, в період з 12.03.2018 року по 21.03.2019 року. У подальшому, між ОСОБА_2 та АТ «Ідея Банк» укладено додатковий кредитний договір №R01.00508.005057524 від 21.03.2019 року – саме заборгованість за яким намагається стягнути ТОВ «Українські Фінансові Операції». Сума кредиту за договором №R01.00508.005057524 від 21.03.2019 року складає: 53 468,26 грн. Мета кредиту за цим договором – «погашення кредитної заборгованості за договором №Р25.00508.003659326 від 12.02.2018 року» (п.1.2.Договору). Сума кредиту у розмірі 53 468,26 грн. за договором №R01.00508.005057524 від 21.03.2019 року у цей же день списана в рахунок повного погашення заборгованості ОСОБА_2 за попереднім кредитним договором №Р25.00508.003659326 від 12.02.2018 року. (відповідно до п.1.2 додаткового Договору). ОСОБА_2 зарахував 12 065,00 грн. за умовами додаткового Договору, в якості погашення суми кредиту та процентів за користування кредитними коштами, в період з 21.03.2019 року по 21.06.2022 року (строк надання кредиту за Договором, п.1.2). Вважає, що положення кредитних договорів укладеним між ним та АТ «Ідея Банк» - в частині сплати щомісячних платежів та погашення прострочених зобов`язань щодо сплати щомісячних платежів за додаткові послуги у вигляді комісії (плати) за обслуговування кредитної заборгованості суперечать вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» та Цивільного кодексу України, тому до них мають бути застосовані наслідки нікчемності. Щодо нарахування АТ «Ідея Банк» суми щомісячної комісії (плати) за обслуговування кредитної заборгованості зазначає, що на підставі кредитного договору №Р25.00508.003659326 від 12.02.2018 року, відповідачу щомісячно, окрім відсотків за використання кредитом, нараховувалась плата (комісія) за обслуговування кредитної заборгованості (щомісячно 2,05% від початкової суми кредиту). Проте, оцінюючи зміст умови, якою передбачено сплату щомісячної плати за обслуговування кредиту та зміст наведених положень Договору, якими визначено у чому полягає послуга банку по обслуговуванню кредиту, - дії банку, які складають обслуговування кредиту, відповідають зобов`язанням банку, визначеним п. 2.21 Договору про надання позичальнику не частіше одного разу на місяць безоплатно інформації про поточний розмір заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої банку, надання виписок по рахунку, щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за договором, які сплачені та які належить сплатити і дати сплати, та зобов`язанням кредитодавця про надання інформації споживачу, визначених ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», а тому такі послуги не можуть бути оплатними. Відтак, наведене дає підстави для висновку, що положення кредитного договору, яким передбачено сплату щомісячної плати за обслуговування кредиту суперечать положенням ч. ч. 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», а тому таке положення є нікчемним. Також, вказує, що комісія (плата) за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Натомість, відповідач жодного разу не звертався та не вимагав від позивача такої інформації, тим більше частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно законодавства. Вважає, що кредитним договором фактично були нав`язані інформаційні послуги, якими він не користувався та які він ніколи не вимагав, та за ці послуги безпідставно встановлено плату, безоплатність надання яких прямо встановлена нормами закону. Таким чином, відсутні підстави для нарахування плати позичальнику за обслуговування кредитної заборгованості під час користування кредитом. Згідно наданого розрахунку заборгованості з боку відповідача: сума кредиту за договором №Р25.00508.003659326 від 12.02.2018 року складає: 63 282,00 грн. ОСОБА_2 зарахував 43 479,00 грн. за умовами вказаного Договору, в якості погашення суми кредиту та процентів за користування кредитними коштами, в період з 12.03.2018 року по 21.03.2019 року. Залишок суми кредиту (тіла) за Договором №Р25.00508.003659326 від 12.02.2018 року (з урахуванням застосування наслідків нікчемності до пункту 1.4. Договору) станом на 21.03.2019 року складає 22 447,30 грн. (з урахуванням суми відсотків за користуванням тіла кредиту відповідно до п.1.3 Договору). Сума кредиту за договором №R01.00508.005057524 від 21.03.2019 року складає: 53 468,26 грн. Мета кредиту за цим договором – «погашення кредитної заборгованості за договором №Р25.00508.003659326 від 12.02.2018 року» (п.1.2.Договору). Сума кредиту у розмірі 53 468,26 грн. за договором №R01.00508.005057524 від 21.03.2019 року у цей же день списана в рахунок повного погашення заборгованості ОСОБА_2 за попереднім кредитним договором (відповідно до п.1.2 Договору). Отже, у зв`язку із тим, що залишок «тіла» кредиту за Договором №Р25.00508.003659326 від 12.02.2018 року (з урахуванням застосування наслідків нікчемності до пункту 1.4. Договору) станом на 21.03.2019 року складав би 22 447,30 грн., а в рахунок його погашення 21.03.2019 року було перераховано 53 468,26 грн., то надмірно перерахована сума у розмірі 31 020,96 грн. відповідно не підлягає поверненню, у зв`язку із тим, що вона взагалі не використовувалась ОСОБА_2 та на неї не можуть бути нараховані відсотки. Відповідач зарахував 12 065,00 грн. за умовами додаткового Договору, в якості погашення суми кредиту та процентів за користування кредитними коштами, в період з 21.03.2019 року по 21.06.2022 року (строк надання кредиту за Договором, п.1.2). Таким чином, залишок суми кредиту складає 10 382,30 грн., а проценти за користування кредитними коштами (п.1.3. Договору – 32,7% річних від неповернутої суми кредиту) складають 10 185,03 грн. за 39 місяців строку дії Договору відповідно. Таким чином, загальна сума заборгованості ОСОБА_2 складає 20 567,33 грн. 
В судове засідання учасники справи (їх представники) не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності (відсутності їх представників), зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, письмових пояснень відповідача, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 16, 512-513, 516, 517, 526, 598, 610-611, 1048-1050, 1054, 1077 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12-13, 60, 133, 137, 141, 212, 247, 258-259, 263-265, 274-279 ЦПК України, п. 48 постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17.10.2014 року, постанову Верховного Суду від 12.06.2018 року у справі №462/9002/14-ц та задовольняючи позов повністю, виходив з того, – що як встановлено судом, 21.03.2019 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» і ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №R01.00508.005057524, згідно якого банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 53468,26 грн, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору. Пунктом 1.2. кредитного договору визначено, що позичальник укладенням цього договору дає доручення банку, а банк, за дорученням позичальника, надає кредит у день підписання даного договору шляхом переказу коштів в сумі 53468,26 грн з позичкового рахунку позичальника на рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Ідея Банк». Призначення платежу: «Погашення заборгованості договір №Р25.00508.003659326 від 12.02.2018». Банк надає кредит строком на 39 місяців. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку позичальника для зарахування за призначенням.Згідно п.1.3. кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти за ставкою: протягом періоду від початку кредитування до 30 календарного дня (включно) після завершення перших 3 місяців кредитування (надалі – пільговий період) – 0,001% річних від неповернутої суми кредиту; починаючи з 31 календарного дня після завершення пільгового періоду – 32,7% річних від неповернутої суми кредиту. В пункті 6 кредитного договору сторони узгодили Графік щомісячних платежів за кредитним договором. Акціонерне товариство «Ідея Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, що підтверджується прибутковим позабалансовим ордером від 21.03.2019 та випискою по особовому рахунку № НОМЕР_2 (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - НОМЕР_3 ). Відповідно до розрахунку заборгованості АТ «Ідея Банк», долученого до матеріалів позовної заяви, заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором №R01.00508.005057524 від 21.03.2019 станом на 25.07.2023 становить: заборгованість за основним боргом – 48793,35 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками – 52839,18 грн, а всього – 101632,53 грн. 25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» (клієнт) та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (фактор) укладено договір факторингу №01.02-31/23, у відповідності до умов якого АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» права вимоги, а ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуває права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.2.1. договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023, права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в реєстрі боржників, що підписуються сторонами, у паперовому вигляді, в день укладення цього договору та надсилається клієнтом фактору засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладення цього договору. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною договору. На виконання умов договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023 ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» сплачено АТ «Ідея Банк» суму фінансування у розмірі 11963508 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №9217 від 26.07.2023. Відповідно до реєстру боржників №3 – додатку 1 до договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023, ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №R01.00508.005057524 від 21.03.2019 в сумі 101632,53 грн. 26.07.2023 між ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (клієнт) та ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (фактор) укладено договір факторингу №01.02-38/23, у відповідності до умов якого ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» права вимоги, а ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» набуває права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.2.2. договору факторингу №01.02-38/23 від 26.07.2023, права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в реєстрі боржників, що підписуються сторонами, у паперовому вигляді, в день укладення цього договору та надсилається клієнтом фактору засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладення цього договору. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною договору. На виконання умов договору факторингу №01.02-38/23 від 26.07.2023 ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» сплачено ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» суму фінансування у розмірі 1981288,79 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №128 від 26.07.2023. Відповідно до реєстру боржників №1 - додатку 1 до договору факторингу №01.02-38/23 від 26.07.2023, ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №R01.00508.005057524 від 21.03.2019 в сумі 101632,53 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 48793,35 грн грн; заборгованість за відсотками в розмірі 52839,18 грн. 08.11.2024 між ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (клієнт) та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» (фактор) укладено договір факторингу №08/11/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» права вимоги, а ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набуває права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.2.2. договору факторингу №08/11/2024 від 08.11.2024, права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в реєстрі боржників, що підписуються сторонами, у паперовому вигляді, в день укладення цього договору та надсилається клієнтом фактору засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладення цього договору. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною договору. На виконання умов договору факторингу №08/11/2024 від 08.11.2024 ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» сплачено ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» суму фінансування у розмірі 98500 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №476 від 22.11.2024. Як вбачається з реєстру боржників №1 – додатку 1 до договору факторингу №08/11/2024 від 08.11.2024, ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №R01.00508.005057524 від 21.03.2019 в сумі 101632,53 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 48793,35 грн грн; заборгованість за відсотками в розмірі 52839,18 грн. 04.04.2025 ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» на адресу відповідача направлено письмову вимогу (повідомлення) про відступлення права вимоги за кредитним договором №R01.00508.005057524 від 21.03.2019 до ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», та про необхідність погашення заборгованості у розмірі 101632,53 грн. Відповідач, зі своєї сторони, не виконав умови кредитного договору, а саме не здійснив належним чином погашення кредиту, внаслідок чого станом на дату звернення до суду з позовною заявою утворилась заборгованість в розмірі 101632,53 грн.Враховуючи викладені вище норми та обставини справи, суд прийшов до висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача ОСОБА_2 за кредитним договором №R01.00508.005057524 від 21.03.2019. Щодо покликань представника відповідача на необхідність застосування наслідків нікчемності кредитного договору в частині сплати щомісячних платежів за додаткові послуги з обслуговування кредитної заборгованості, суд зазначив, що згідно п.1.4. кредитного договору №R01.00508.005057524 від 21.03.2019, за обслуговування кредиту банком, що включає в себе: надання інформації за рахунками позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів в Україні, в контакт-центрі, шляхом направлення sms-повідомлень щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо, позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором. Разом з тим, з Графіку щомісячних платежів, який міститься в п.6 кредитного договору встановлено, що в такому не передбачено сплату позичальником плати за обслуговування кредиту. Окрім цього, відповідно до виписки по особовому рахунку № НОМЕР_2 (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - НОМЕР_3 ) вбачається, що ОСОБА_2 не сплачувалася плата за обслуговування кредиту, а також про стягнення такої не заявляє ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» при зверненні до суду. Таким чином, підстави для застосування наслідків нікчемності кредитного договору №R01.00508.005057524 від 21.03.2019 в частині сплати щомісячних платежів за додаткові послуги з обслуговування кредитної заборгованості у даній справі відсутні. Також суд вважав безпідставні покликання представника відповідача на застосування наслідків нікчемності умови кредитного договору №Р25.00508.003659326 від 12.02.2018, укладеного між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 , щодо сплати щомісячних платежів за обслуговування кредитної заборгованості, оскільки предметом даного позову є стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості саме за кредитним договором №R01.00508.005057524 від 21.03.2019. Суд врахував, що ОСОБА_2 та АТ «Ідея Банк» було укладено два окремих кредитних договори, а саме кредитний договір №Р25.00508.003659326 від 12.02.2018 та кредитний договір №R01.00508.005057524 від 21.03.2019, право вимоги за яким на підставі договорів факторингу перейшло до ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», та кредитні кошти за яким були спрямовані на погашення заборгованості за кредитним договором №Р25.00508.003659326 від 12.02.2018. Таким чином, враховуючи, що відповідачем ОСОБА_2 прострочено виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами кредитного договору, доказів погашення заборгованості за укладеним кредитним договором відповідачем суду не надано, суд вважав, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №R01.00508.005057524 від 21.03.2019 у розмірі 101632,53 грн.
Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції вцілому відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, доводи ж скарги правильних висновків суду не спростовують.
У червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові операції» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, у якому просило:
- стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 101632,53 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначали, що 21.03.2019 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» і ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №R01.00508.005057524, відповідно до умов якого відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпечення, повернення, строковості, платності були надані кредитні кошти в сумі 48793,35 грн. Свої зобов`язання кредитор виконав, надавши грошові кошти позичальникові. Всі права вимоги за кредитним договором №R01.00508.005057524 від 21.03.2019 з усіма додатковими договорами та угодами до нього, укладеним між ОСОБА_2 та АТ «Ідея Банк», було відступлене банком до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» згідно договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023, в подальшому право вимоги перейшло до ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» на підставі договору факторингу №01.02-38/23 від 26.07.2023, які в свою чергу передали права на кредитний договір на підставі договору факторингу №08/11/2024 від 08.11.2024 до ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», тобто позивачу. Відповідач зі своєї сторони не здійснив належним чином погашення кредиту, внаслідок чого станом на дату подачі позову утворилась заборгованість в розмірі 101632,53 грн, з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту в розмірі 48793,35 грн; прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 52839,18 грн. Позивачем направлено відповідачу вимогу про виконання боргових зобов`язань за кредитним договором, надавши можливість останньому добровільно врегулювати заборгованість, однак вимога не була виконана. Оскільки відповідач не виконує зобов`язання, просив суд стягнути вказану заборгованість.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Як вбачається із матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорювалось та не спростовано, – 21.03.2019 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» і ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №R01.00508.005057524, згідно якого банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 53468,26 грн., а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору.
Пунктом 1.2. кредитного договору визначено, що позичальник укладенням цього договору дає доручення банку, а банк, за дорученням позичальника, надає кредит у день підписання даного договору шляхом переказу коштів в сумі 53468,26 грн з позичкового рахунку позичальника на рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Ідея Банк». Призначення платежу: «Погашення заборгованості договір №Р25.00508.003659326 від 12.02.2018». Банк надає кредит строком на 39 місяців. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку позичальника для зарахування за призначенням. 
Згідно п.1.3. кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти за ставкою: протягом періоду від початку кредитування до 30 календарного дня (включно) після завершення перших 3 місяців кредитування (надалі – пільговий період) – 0,001% річних від неповернутої суми кредиту; починаючи з 31 календарного дня після завершення пільгового періоду – 32,7% річних від неповернутої суми кредиту. 
В пункті 6 кредитного договору сторони узгодили Графік щомісячних платежів за кредитним договором.
Акціонерне товариство «Ідея Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, що підтверджується прибутковим позабалансовим ордером від 21.03.2019 та випискою по особовому рахунку № НОМЕР_2 (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків – НОМЕР_3 ). 
Відповідно до розрахунку заборгованості АТ «Ідея Банк», долученого до матеріалів позовної заяви, заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором №R01.00508.005057524 від 21.03.2019 станом на 25.07.2023 становить: заборгованість за основним боргом – 48793,35 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками – 52839,18 грн., а всього – 101632,53 грн.
З виписки про рух коштів по рахунку відповідача (т.1, а.с.58-59), також, вбачається, що відповідач здійснював погашення за кредитним договором у період з 25.07.2019 року по 21.12.2019 року. Останнє погашення за кредитним договором відповідач здійснював 21.12.2019 року та погашень за комісією у цей період ним не здійснено. Тобто, комісія за договором не нараховувалася.
25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» (клієнт) та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (фактор) укладено договір факторингу №01.02-31/23, у відповідності до умов якого АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «Росвен Інвест Україна» права вимоги, а ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуває права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до п.2.1. договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023, права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в реєстрі боржників, що підписуються сторонами, у паперовому вигляді, в день укладення цього договору та надсилається клієнтом фактору засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладення цього договору. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною договору.
На виконання умов договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023 ТОВ «Росвен Інвест Україна» сплачено АТ «Ідея Банк» суму фінансування у розмірі 11963508 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №9217 від 26.07.2023. (т.1, а.с.75 )
Відповідно до реєстру боржників №3 - додатку 1 до договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023, ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №R01.00508.005057524 від 21.03.2019 в сумі 101632,53 грн.(т.1, а.с.76-77)
26.07.2023 між ТОВ «Росвен Інвест Україна» (клієнт) та ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» (фактор) укладено договір факторингу №01.02-38/23, у відповідності до умов якого ТОВ «Росвен Інвест Україна» передає (відступає) ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» права вимоги, а ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» набуває права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. (т.1, а.с.79-88)
Відповідно до п.2.2. договору факторингу №01.02-38/23 від 26.07.2023, права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в реєстрі боржників, що підписуються сторонами, у паперовому вигляді, в день укладення цього договору та надсилається клієнтом фактору засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладення цього договору. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною договору.
На виконання умов договору факторингу №01.02-38/23 від 26.07.2023 ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» сплачено ТОВ «Росвен Інвест Україна» суму фінансування у розмірі 1981288,79 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №128 від 26.07.2023.(т.1, а.с.92)
Відповідно до реєстру боржників №1 – додатку 1 до договору факторингу №01.02-38/23 від 26.07.2023, ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №R01.00508.005057524 від 21.03.2019 в сумі 101632,53 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 48793,35 грн.; заборгованість за відсотками в розмірі 52839,18 грн. (т.1, а.с.93-95)
08.11.2024 між ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» (клієнт) та ТОВ «Українські фінансові операції» (фактор) укладено договір факторингу №08/11/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» передає (відступає) ТОВ «Українські фінансові операції» права вимоги, а ТОВ «Українські фінансові операції» набуває права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. (т.1, а.с.96- 105)
Відповідно до п.2.2. договору факторингу №08/11/2024 від 08.11.2024, права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в реєстрі боржників, що підписуються сторонами, у паперовому вигляді, в день укладення цього договору та надсилається клієнтом фактору засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладення цього договору. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною договору.
На виконання умов договору факторингу №08/11/2024 від 08.11.2024 ТОВ «Українські фінансові операції» сплачено ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» суму фінансування у розмірі 98500 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №476 від 22.11.2024. (т.1, а.с.107)
Як вбачається з реєстру боржників №1 – додатку 1 до договору факторингу №08/11/2024 від 08.11.2024, ТОВ «Українські фінансові операції» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №R01.00508.005057524 від 21.03.2019 в сумі 101632,53 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 48793,35 грн.; заборгованість за відсотками в розмірі 52839,18 грн.(т.1, а.с.109-111)
04.04.2025 ТОВ «Українські фінансові операції» на адресу відповідача направлено письмову вимогу (повідомлення) про відступлення права вимоги за кредитним договором №R01.00508.005057524 від 21.03.2019 до ТОВ «Українські фінансові операції», та про необхідність погашення заборгованості у розмірі 101632,53 грн. 
Відповідно до положень ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Статтею 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Враховуючи викладені вище норми та обставини справи, суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача ОСОБА_2 за кредитним договором №R01.00508.005057524 від 21.03.2019.
Суд першої інстанції правильно зазначив, що підстав для застосування наслідків нікчемності кредитного договору №R01.00508.005057524 від 21.03.2019 в частині сплати щомісячних платежів за додаткові послуги з обслуговування кредитної заборгованості у даній справі відсутні, а також правильно вважав безпідставними покликання представника відповідача на застосування наслідків нікчемності умови кредитного договору №Р25.00508.003659326 від 12.02.2018, укладеного між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 , щодо сплати щомісячних платежів за обслуговування кредитної заборгованості, оскільки предметом даного позову є стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості саме за кредитним договором №R01.00508.005057524 від 21.03.2019.
Як, також, вбачається з п.1.4. кредитного договору №R01.00508.005057524 від 21.03.2019, за обслуговування кредиту банком, що включає в себе: надання інформації за рахунками позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів в Україні, в контакт-центрі, шляхом направлення sms-повідомлень щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо, позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором.
Разом з тим, з Графіку щомісячних платежів, який міститься в п.6 кредитного договору встановлено, що в такому не передбачено сплату позичальником плати за обслуговування кредиту. (т1, а.с.52-53)
Окрім цього, відповідно до виписки по особовому рахунку № НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_2 не сплачувалася плата за обслуговування кредиту, а також про стягнення такої не заявляє ТОВ «Українські фінансові операції», про що вказано вище (т1, а.с.58-59).
Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильності висновків місцевого суду та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.
Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.
При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, тому колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення – без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, –

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Рішення Галицького районного суду м.Львова від 08 серпня 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 31 березня 2026 року.

Головуючий:    Я.А. Левик

Судді:   Н.П. Крайник 

М.М. Шандра