Справа №676/8983/25 Номер провадження 2/676/1406/26

Р І Ш Е Н Н Я ІМЕНЕМ УКРАЇНИ(заочне)
20 лютого 2026 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд
Хмельницької області
в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,
секретаря судового засідання Саламахи А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,
встановив:
ТОВ «Бізнес позика» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 02.07.2021 р. між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачкою було укладено Договір № 327217-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 02.07.2021 року направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір № 327217-КС-002 про надання кредиту. 02.07.2021 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 327217-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-4933, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 02.07.2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_1 було укладено Договір № 327217-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 6 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит . Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,86590029 процентів за кожен день користування кредитом. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 6000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_2 (котру Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про перерахування коштів (або платіжним дорученням). До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 327217-КС-002 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатила кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором № 327217-КС-002, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 327217-КС-002 позичальник ОСОБА_1 на виконання умов договору здійснила часткову оплату за Договором № 327217-КС-002 на загальну суму 3258,92 грн.. Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 30.10.2025 року утворилась заборгованість за Договором № 327217-КС-002 про надання кредиту, в розмірі 12043,91 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 5693,66 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 6310,00 грн.; суми заборгованості по штрафам - 00,00 грн; суми прострочених платежів за комісією - 39,85 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь: заборгованість за Договором № 327217-КС-002 про надання кредиту від 02.07.2021 року в розмірі 12043,91 грн., судовий збір в розмірі 2422,40 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить справу розглянути без його участі.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася судовими повістками по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов суду не подала. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без її участі, на підставі наявних в матеріалах справи доказів в порядку ч.1 ст.280 ЦПК України.
Ухвалою суду від 10.12.2025 р. по справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду у спрощеному порядку. 
Ухвалою суду від 06.01.2026 р. витребувано додаткові докази в АТ КБ «Приватбанк».
Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.
ТОВ «БІЗПОЗИКА» 02.07.2021 року направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір № 327217-КС-002 про надання кредиту (а.с.27). 
02.07.2021 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) (а.с. 28) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 327217-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-4933, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. 
02.07.2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_1 було укладено Договір № 327217-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с.26).
Відповідно до Розділу 1 договору кредитодавець надає позичальникові грошові кошти в розмірі 6 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах визначених цим договором і Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Процентна ставка за кредитом в день 0,86590029% , Комісія за видачу кредиту 900,00 грн. ,строк дії Договору 24 тижні - до 17.12.2021 року. Орієнтовна загальна вартість кредиту 13200,00 грн., загальні витрати за кредитом 3599,19 грн.
Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «G-4933».
Відповідача було ознайомлено з паспортом споживчого кредиту до договору в якому міститься інформація яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, який підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1 «G-4933» (а.с.23-24). 
В доказ отримання коштів позивач надав суду візуальну форму послідовності дій клієнта (а.с.29), анкету клієнта (а.с.30), підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів відповідачу на суму 6 000,00 грн. (а.с.31). 
Відповідачкою було здійснено частково оплату передбачених графіком платежів на суму 3258,92 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.11-21).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 30.10.2025 р. утворилась заборгованість відповідача по кредитному договору в розмірі 12043,91,00 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 5693,66 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 6310,00 грн.; суми заборгованості по штрафам - 00,00 грн; суми прострочених платежів за комісією - 39,85 грн..
На виконання ухвали судді Вдовичинського А.В. від 06.01.2026 року АТ КБ «Приватбанк» направив лист від 12.01.2026 року, про запитувану інформацію стосовно рахунків відповідача та виписку по рахунку за період з 02.07.2021 по 17.12.2021 року. 
Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Ст.549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до частин 1 і 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК України).
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» (далі - Закон) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частин 3, 5, 6, 7 і 12 статті 11 Закону електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями статті 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина 2 статті 639 ЦК України).
Установлено, що Прийняття(акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір №327217-КС-002 про надання кредиту від 02.07.2021 року підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-4933.
Кредитний договір містить персональні дані відповідача, зокрема, номер його картки платника податків, серію та номер паспорта громадянина України, місце проживання, електронну адресу, номер телефону, а також номер особистого платіжного засобу, на який перераховуватимуться грошові кошти, вказаний самим відповідачем під час укладення договору.
У кредитному договорі визначено порядок та умови надання фінансового кредиту, сплати процентів, комісії та строк дії.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Факт перерахування коштів на рахунок відповідача, вказаний ним в кредитному договорі, підтверджується також витребуваною судом випискою з банківського рахунку відповідача в АТ КБ «Приватбанк».
Відповідач не спростував факт отримання кредитних коштів на свій банківський рахунок.
Отже, доведеним є факт укладення між сторонами кредитного договору.
Відповідач на час укладення кредитного договору був обізнаний з процентною ставкою за користування кредитними коштами, орієнтовним розміром кредиту, загальною вартістю кредиту. Проте свої зобов`язання у визначений договором строк щодо повернення кредиту, сплати процентів, комісії не виконав в повному обсязі.
Нарахування процентів відповідає умовам договору та вимогам статті 8 Закону України «Про споживче кредитування».
Товариство надало розрахунок заборгованості за договором, який відповідає умовам укладеного договору та підтверджує розмір заборгованості, в тому числі за процентами, нарахованими в межах строку кредитування, та за комісією. 
Розрахунок містить інформацію про сплату відповідачкою 3258,92 грн. , які були враховані в рахунок погашення процентів. 
Розрахунок заборгованості відповідач не спростував і не навів свій контр розрахунок.
За розрахунком позивача проценти нараховані за користування кредитними коштами відповідно до умов договору. Проте у зв`язку з порушенням строків сплати процентів, заборгованість за процентами стала простроченою.
Дослідивши наявні у справі докази, суд доходить висновку що між сторонами було укладено в електронній формі кредитний договір на виконання умов якого позивачем перераховано на банківську картку відповідача 6 000,00 грн. Відповідач умов договору не виконав в зв`язку із цим виникла заборгованість. Враховуючи, що відповідачем кредитний договір не оспорено, розмір заборгованості не спростовано, розмір заборгованості по процентах нараховано з врахуванням розміру процентної ставки передбаченої кредитним договором та в межах строку кредитування, а тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту, по процентах підлягають до задоволення.
Що ж стосується вимог позивача про стягнення комісії в сумі 39,85 грн., то зазначена вимога задоволенню не підлягає,оскільки, відповідно до статті 18 Закону №1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Згідно з частинами першою, другою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Свобода договору не є абсолютною (необмеженою): вона існує в рамках норм чинного законодавства, а дії сторін договору мають ґрунтуватися на засадах розумності, добросовісності та справедливості, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору.
Норми чинного законодавства також закріплюють презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована.
Умовами кредитного договору можуть визначатися додаткові (акцесорні) зобов`язання сторін. При цьому правові та організаційні засади споживчого кредитування встановлюють право споживача на справедливі умови кредитного договору.
Закон України №1734-VІІІ «Про споживче кредитування» визначає право кредитодавця отримувати винагороду за супутні з наданням кредиту послуги, зокрема комісію за обслуговування кредиту, у разі якщо такі послуги дійсно були надані банком позичальнику. Водночас, банкам забороняється встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь, або за дії, які споживач здійснює на користь банку. Також на позивача не може бути покладений обов`язок сплачувати платежі, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався.
Загальною підставою визнання правочину недійсним є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог закону щодо його дійсності, які встановлені статтею 203 ЦК України. Нікчемним є правочин, недійсність якого прямо встановлена законом.
Умови договору про надання споживчого кредиту, що передбачають здійснення платежів за дії, які не є послугою, або здійснення платежів, які заборонені законом, є нікчемними.
Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 9 грудня 2019 року у справі №524/5152/15-ц.
Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 6 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 зазначив, що якщо в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), та не узгоджено їх зі споживачем, то такі умови є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Умовами кредитного договору № 327217-КС-002 встановлено зобов`язання ОСОБА_1 щодо сплати кредитодавцю комісії за надання кредиту у розмірі 900 грн.
При цьому, у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, що пов`язані з наданням кредиту, за які встановлена комісія. Відтак умова кредитного договору про сплату відповідачем на користь кредитодавця комісії за надання кредиту є нікчемною, внаслідок чого сума пред`явленої до стягнення комісії у розмірі 39,85 грн. не може бути стягнута з відповідача на користь позивача.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2024 у справі № 582/202/22.
На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору при подачі позову в розмірі 2 414,40грн.(12004,06 грн. х 2422,4 грн. : 12043,91 грн. = 2 414,40грн.).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 76, 81, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 549, 611, 634, 1049, 1050, 1054, п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, суд,
ухвалив:
позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (ЄДРПОУ 41084239, місцезнаходження: 01133, місто Київ, б.Лесі Українки, будинок 26, офіс 411): заборгованість за Договором № 327217-КС-002 про надання кредиту від 02.07.2021 року, що становить 12 004,06 грн.,що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 5693,66 грн; суми прострочених платежів по процентах - 6 310,40 грн; судовий збір в розмірі 2 414,40 грн.
В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комісією - 39,85грн. - відмовити.
Відповідач має право подати до суду заяву про перегляд заочного рішення в порядку встановленому ст.ст.284-285 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення позивачем може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Повний текст рішення виготовлено 26.02.2026 р.

Суддя Кам`янець-Подільського 
міськрайонного суду Вдовичинський А.В.