Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/1814/26
Номер провадження2/711/1605/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2026 року Придніпровський районний суд м. Черкас в складі:
головуючого - судді: Казидуб О.Г.
за участю секретаря: Шульга А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів.
Свої вимоги мотивує тим, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . До досягнення нею повноліття з батька ОСОБА_2 стягувалися аліменти на її утримання.
З 01.09.2025 року вона є студенткою І курсу Черкаської медичної академії і навчається на денній формі навчання . 
Просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її користь аліменти на період навчання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку(доходу), але не менше встановленого законом мінімум і до кінця навчання. Стягнення аліментів розпочати з першого дня навчання 01.09.2026 року і до закінчення навчання.
04 березня 2026 року ухвалою суду було відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання з викликом сторін.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання надала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю. Також зазначила, що просить проводити судове засідання за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання надав заяву, в якій запзначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.
Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до положень ст. ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК).
Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області відділу реєстрації актів цивільного стану, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_1 . В графі «батько» вказаний – ОСОБА_2 .
Відповідно до Довідки № 1419/04-03 від 03 грудня 2025 року, ОСОБА_1 , дійсно є студенткою І курсу Черкаської медичної академії спеціальності «Медсистринство» з 01 вересня 2025 (наказ на зарахування № 13пч/25 від 18.08.2025). Форма навчання денна. Термін закінчення навчального закладу: 30.06.2028.
Отже, ОСОБА_1 навчається на денній формі навчання, така форма навчання призводить до неможливості офіційно працювати та отримувати доходи, а отже вона об`єктивно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання.
Правовідносини батьків щодо утримання повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 цього Кодексу).
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно зі ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ч.3 ст.199 ЦПК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 15.05.2006 «Про застосування окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (пункт 20 Постанови) роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не більше 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Аналогічна правова позиція знайшла своє відображення у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.05.2020 року по справі №635/1139/17.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
При визначені розміру аліментів, суд враховує те, що відповідач є працездатною особою, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреби дитини у розвитку та навчанні, суд дійшов висновків, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.
Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а у разі подання заяви про видачу судового наказу — з дня подання такої заяви. Водночас аліменти за минулий час можуть бути присуджені лише за умови подання позивачем належних та допустимих доказів того, що ним вживалися заходи щодо одержання аліментів з відповідача, однак вони не були отримані у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У такому випадку суд вправі присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.
Разом із тим, у ході судового розгляду позивачем не надано жодних належних і допустимих доказів на підтвердження того, що нею вживалися заходи щодо отримання аліментів від відповідача, а також доказів ухилення відповідача від їх сплати.
За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимоги про стягнення аліментів за минулий час, зокрема з моменту початку навчання дитини — 01 вересня 2025 року, у зв`язку з чим у цій частині позову слід відмовити.
А тому, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти, в зв`язку з її навчанням, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків та доходів, щомісячно, починаючи з 26 лютого 2026 року (дата звернення до суду) та продовжувати до закінчення нею навчання в Черкаській медичній академії, тобто, до 30 червня 2028 року.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.
Крім того, згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.
Керуючись ст. 2, 12, 13, 76-79, 81, 89, 141, 263-265, 279, 354, 430 ЦПК України, ст. 191,198,199,200 СК України, суд -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів- задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти, в зв`язку з її навчанням, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків та доходів, щомісячно, починаючи з 26 лютого 2026 року та продовжувати до закінчення нею навчання в Черкаській медичній академії, тобто, до 30 червня 2028 року.
Решті відмовити.
Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1331 грн. 20 коп. 
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий:	  	О.  Г.  Казидуб