Справа №589/1356/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Курбанова А. Р.	
Номер провадження 33/816/1105/26 	Суддя-доповідач Косолап М. М. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Косолап М.М., за участю секретаря судового засідання – Баришевої А.І., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на постанову судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02.03.2026, якою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,

у с т а н о в и л а:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Постановою судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02.03.2026 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.
Судом установлено, що 15.03.2025 о 23 год 13 хв в м. Шостка Сумської області по вул. Кожедуба біля буд.1, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Jeep RENEGADE, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Alcotest Drager 6820 ARSL-0128 (тест № 183 – 1,00 проміле). Від подальшого проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись з постановою судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02.03.2026, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02.03.2026, скасувати зазначену постанову, а провадження у справі закрити на підставі пунктів 1,7 статті 247 КУпАП. 
В обґрунтування поважності причин пропуску звернення з апеляційною скаргою, посилався на те, що під час судового засідання був відсутній, копію постанови отримав 16.03.2026 в електронному кабінеті.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що постанова є необґрунтована, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи:
- на відеофайлах не зафіксовано факт керування транспортним засобом. Відсутні підстави для перевірки документів та проходження ним огляду на стан сп`яніння, не роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності;
- наданий до суду відеозапис не можна вважати належним та допустимим доказом. Відео не містить електронно-цифрового підпису автора, або особи, уповноваженої на виготовлення даних копій, що унеможливлює його ідентифікацію, в якості належного доказу. Поліцейським не забезпечено безперервного запису відео, не залучено свідків. Вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення у якості технічного засобу «Оптичний диск» не визначений законодавцем як технічний засіб, дозволений для використання працівниками поліції. Неможливо визначити в якості належного та допустимого доказу відеофайли, які відображені на диску, оскільки останні записано за допомогою портативного відеореєстратора, який не зазначено в протоколі, як технічний засіб.
У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено чек від Драгера та портативний реєстратор поліцейського не відображений як технічний засіб. Його не ознайомлено з жодними матеріалами, наданими до суду в якості доказів. Працівниками поліції не складено направлення на огляд водія транспортного засобу. 
На відеозаписах відсутній момент належного роз`яснення прав та результатів тестування на стан сп`яніння. 
Його було позбавлено права надавати пояснення у суді, бути присутнім під час судового засідання, захищати себе під час судового розгляду. Твердження суду про зловживанням своїм правом на відкладення розгляду справи не відповідають дійсності. Постанова датована 02.03.2026, надіслано судом до ЄДРСР 13.03.2026, що свідчить про те, що рішення фактично було прийнято поза призначеним судовим засіданням.
Судом проігноровано вимоги статті 279 КУпАП та не роз`яснено особі, яка притягається до адміністративної відповідальності її права та обов`язки.
Позиція учасників апеляційного розгляду.
У судовому засіданні ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав та просив задовольнити.
Мотиви суду.
Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження.
Відповідно частини 1 статті 285 КУпАП постанова у справі оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Оскаржувана постанова Шосткинського міськрайонного суду Сумської області винесена 02.03.2026 (а.с.16) і останнім днем її оскарження є 12.03.2026 (з урахуванням вихідних днів).
У судовому засіданні ОСОБА_1 був відсутній, матеріали справи не містять доказів вручення йому постанови. 16.03.2026 постанова отримана останнім в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд» (а.с. 88). Апеляційна скарга подана останнім 17.03.2026 (а.с. 89), тобто на наступний день після отримання постанови. 
За наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про поважність причин пропуску особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02.03.2026, що є підставою для поновлення цього строку.
Щодо доводів апеляційної скарги.
Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступного висновку. 
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).
Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (частина 2 статті 251 КУпАП).
Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП ґрунтується на фактичних даних досліджених доказів:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 272673 від 15.03.2025 за ч.1 ст. 130 КУпАП складеного та підписаного уповноваженою на те особою - поліцейським Шосткинського районного управління поліції ГУНП в Сумській області старшим лейтенантом поліції Александренком О.М. із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП;
- результату тестування на алкоголь № 183 від 15.03.2025 ОСОБА_1 , проведеного за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6820 ARSL-0128 (1,00 алкоголю); 
- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відносно ОСОБА_1 , в якому він зазначив, що згодний з результатом тестування;
- особистих пояснень ОСОБА_1 , викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, що підтверджують наведені в протоколі обставини – «Випив 1 л пива протягом дня. Товариш попросив ... Я приїхав»;
- відеозаписів з яких встановлено, що поліцейський запропонував ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння, пройти огляд на стан сп`яніння на місці шляхом продуття газоаналізатора, на що той надав згоду, в результаті огляду встановлено, що ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився; 
- копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4279318 від 15.03.2025 про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.121-3 КУпАП.
На підставі вказаних доказів, які є належними, допустимими, достовірними та достатніми для ухвалення відповідного рішення, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшла висновку, що водій ОСОБА_1 15.03.2025 о 23 год 13 хв в м. Шостка Сумської області по вул. Кожедуба біля буд.1, керував автомобілем Jeep RENEGADE, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.
З такими висновками погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.
Частина 1 статті 130 КУпАП, зокрема, передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 №1306.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9 Правил дорожнього руху).
Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Щодо керування транспортним засобу.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що інформацією зафіксованою на відеозаписах NO20250315-231311-001903, NO20250315-231411-001904 підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Jeep RENEGADE, д.н.з. НОМЕР_1 , зупинку на вимогу поліцейського та вихід останнього після зупинки автомобіля з місця водія. 
Крім того, ОСОБА_1 не спростовував факт керування транспортним засобом, що підтверджується не тільки наявними в матеріалах справи відеозаписами, а й письмовими поясненнями, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення в графі 14 ««Випив 1 л пива протягом дня. Товариш попросив. Я приїхав».
Відтак, доводи апеляційної скарги про відсутність доказів керування транспортним засобом апеляційний суд вважає необґрунтованими.
Щодо порядку проведення огляду.
Згідно вимог частини 2-3 статті 266 КУпАП та пункту 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі – Інструкція № 1452/735) огляд на стан сп`яніння проводиться:
1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі - спеціальні технічні засоби);
2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (частина 2 статті 266 КУпАП).
Згідно з пунктами 2,3 Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (пункт 7 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735).
Після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 у останнього поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти огляд.
На досліджених відеозаписах, які долученні до протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до частини 2 статті 266 КУпАП, зафіксовано зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 15.03.2025 о 23 год 13 хв у м. Шостка, Сумської області по вул. Кожедуба біля буд. 1, з закритим номерним знаком іншим предметом, а саме сіткою, що підтверджується копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4279318 від 15.03.2025 (а.с.5). Під час перевірки документів у працівника поліції виникла підозра, що водій перебуває в стані алкогольного сп?яніння, тому йому запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу, на що останній погодився, зазначивши, що вживав дві банки пива по 0,5 л протягом дня.
Результат огляду ОСОБА_1 з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820 становив 1,00 проміле, останній погодився з результатом. До найближчого закладу охорони здоров`я прослідувати відмовився.
У відповідній графі Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та чеку газоаналізатору Drager Alcotest ОСОБА_1 поставив свій підпис, заперечень щодо процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу, не висловлював.
Вказані факти підтверджують дотримання працівниками поліції процедури огляду на стан сп`яніння, а доводи щодо не направлення водія в медичний заклад для проведення огляду за встановлених обставин є необґрунтованими.
Крім того, доводи апеляційної скарги про відсутність належного роз`яснення результату тестування на стан сп`яніння є аналогічні доводам, яким надав оцінку суд першої інстанції, та з яким погоджується апеляційний суд.
Як встановив суд першої інстанції, одразу після продуття ОСОБА_1 газоаналізатора, який поліцейський тримає в руці, було чутно звуковий сигнал, який сигналізує про звершення тесту та наявність результату тестування. Після цього поліцейський продемонстрував дисплей приладу ОСОБА_1 та оголосив результат, здійснив друк чека з результатом тестування, який у подальшому був особисто підписаний ОСОБА_1 . Зауважень щодо роздруківки чеку газоаналізатору Drager Alcotest чи проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння останній не висловлював.
Підстави ставити під сумнів результат огляду ОСОБА_1 у суду відсутні.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника про відсутність відомостей про технічний засіб та зазначення чеку газоаналізатору Драгер в протоколі про адміністративне правопорушення, яким суд першої інстанції надав належну оцінку.
Нормами статті 256 КУпАП не передбачено обов`язковість зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення технічного засобу, на який здійснювалася відеозйомка, в протоколі зазначено номер нагрудного реєстратора поліцейського, яким здійснювалося фіксування.
Відсутність зазначення чеку з приладу «Драгер» серед додатків до протоколу не свідчить про його недопустимість як доказу. У протоколі зазначено чек приладу алкотест Драгер 6820 № 183 при викладі фактичних обставин правопорушення, а результат огляду, зафіксований в чеку, зазначений також і в акті огляду та його оголошено на відеозаписі.
Відтак, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо оцінки вказаного доказу.
Щодо належності та допустимості відеозаписів.
Долучені до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи здійснювалися поліцейськими, які зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 та складали адміністративний матеріал. Інформація зафіксована на відеореєстраторах узгоджується з іншими доказами, які суд першої інстанції поклав в основу постанови. Відомості про те, що відеофіксація здійснювалась за допомогою недозволенного технічного засобу чи з порушенням вимог закону в матеріалах справи відсутні.
Судом першої інстанції надано належну оцінку належності та допустимості відеозаписів, з чим погоджується і апеляційний суд.
Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, до яких віднесено і застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є одним із превентивних заходів (статті 30, 31 Закону України «Про Національну поліцію»).
Відповідно до статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.
Порядок реалізації цих положень врегульовано Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за № 28/32999 (далі – Інструкція №1026), за змістом пунктів 5,6,8 розділу II включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища. Після прибуття до місця постійної дислокації портативний відеореєстратор або карта пам`яті передається відповідальній особі, яка забезпечує, зокрема експорт інформації під час під`єднання до док-станції в автоматичному режимі або в інший спосіб, визначений виробником такого відеореєстратора.
Вивантаження відеозаписів з карт пам`яті портативних відеореєстраторів на сервер зберігання відеозаписів здійснюється шляхом приєднання карти пам`яті до спеціального обладнання в автоматичному режимі за допомогою спеціального програмного забезпечення або в інший спосіб, визначений виробником до такого сервера. Відеозаписи або копії з них можуть бути надані за вмотивованими запитами органів державної влади, органів досудового розслідування, прокуратури, слідчого судді та суду, поліцейського та інших осіб у порядку, передбаченому законодавством України. Відеозаписи працівникам органу, підрозділу поліції видаються в тому вигляді, в якому вони були збережені на док-станції,- без коригування (пункти 1,7,9 розділу VIІI Інструкції №1026).
Аналіз наведених положень Інструкції №1026 у сукупності зі статтею 251 КУпАП спростовує доводи апеляційної скарги про необхідність долучення до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів виключно на карті пам`яті або флеш-карті.
Апеляційний суд зазначає, що безпідставним є ототожнення електронного доказу як засобу доказування та матеріального носія такого документа. Характерною рисою електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. У випадку його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.
Аналогічні правила оцінки електронного доказу на предмет його допустимості наведені у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.03.2021 (справа №554/5090/16-к, провадження №51-1878кмо21).
Вказані положення Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції №1026 та КУпАП не передбачають засвідчення відеозапису засобами електронного підпису.
Посилання щодо не безперервності відеозапису на увагу не заслуговують, оскільки долучені до протоколу відеозаписи є послідовним, містять обставини, які підлягають встановленню за частиною 1 статті 130 КУпАП – щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом та процедуру огляду, визначену статтею 266 КУпАП. Частиною 2 вказаної норми на поліцейського покладено обов`язок застосовувати технічні засоби відеозапису під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб, а матеріали відеозапису долучати до протоколу про адміністративне правопорушення.
Отже, доводи апеляційної скарги щодо неналежності та недопустимості відеозаписів не заслуговують на увагу.
Щодо направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Пунктом 8 розділу І Інструкції № 1452/735 визначено, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.
Форма направлення передбачає зазначення результатів огляду, проведеного поліцейським та за допомогою чого проводився огляд. 
Оскільки ОСОБА_1 незгоду з результатами проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу не висловлював, тому у поліцейських були відсутні підстави складати направлення.
Щодо порушення прав та обов`язків особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.
ОСОБА_1 роз`яснені працівником поліції права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, про що свідчать його особистий підпис у протоколі про адміністративне правопорушення.
Крім того, судом першої інстанції вірно зазначено, що із дослідженого відеозапису та матеріалів даної справи не встановлено, що при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 заявляв будь-які клопотання чи заперечував дії працівників поліції, або бажав надати будь-які інші клопотання, що не були розглянуті працівником поліції при складанні такого матеріалу.
Щодо доводів апеляційної скарги про порушення права на захист та проведення судового засідання за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, апеляційний суд зазначає наступне.
Справа про адміністративне правопорушення надійшла на розгляд Шосткинського міськрайонного суду Сумської області 25.03.2025, оскаржуване рішення ухвалено 02.03.2026, тобто більше 11 місяців тривав розгляд справи.
Згідно статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частиною 1 статті 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.08.2018 (справа № 11-237сап18) звертала увагу на те, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлене частиною 1 статті 268 та частиною 6 статті 294 КУпАП, не є абсолютним.
Відкладення розгляду адміністративної справи за клопотанням таких осіб не має перешкоджати розгляду справи зі збереженням можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах строків, визначених, зокрема статтею 38 КУпАП, у випадку встановлення наявності складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
ОСОБА_1 , будучи обізнаним про перебування справи про адміністративне правопорушення в суді, звертався з заявами про відкладення розгляду справи:
1) 28.04.2025 у зв`язку з перебуванням на лікарняному з 28.04.2025 (а.с.12);
2) 12.06.2025 у зв`язку з перебуванням на лікарняному з 10.06.2025 (а.с.14);
3) 16.07.2025 у зв`язку з перебуванням на лікарняному у лікаря - хірурга та перебуванням на амбулаторному лікуванні з 14.07.2025 (а.с.17);
4) 22.09.2025 у зв`язку з перебуванням на лікарняному з 19.09.2025 (а.с. 22-24);
5) 17.10.2025 у зв`язку з перебуванням на лікарняному у лікаря - отоларинголога з 17.10.2025 (а.с. 26-27);
6) 21.11.2025 у зв`язку з перебуванням на лікарняному у лікаря - травматолога з 20.11.2025 по 25.11.2025 (а.с. 41-42);
7) 09.12.2025 у зв`язку з перебуванням на лікарняному з 09.12.2025 (а.с. 44);
8) 14.01.2026 у зв`язку з перебуванням на лікарняному з 14.01.2026 (а.с. 47);
9) 19.01.2026 у зв`язку з перебуванням на лікарняному з 14.01.2026 (а.с. 51);
10) 27.01.2026 у зв`язку з перебуванням на лікарняному з 26.01.2026 по 29.01.2026 (а.с. 57-58);
11) 31.01.2026 у зв`язку з перебуванням на лікарняному з 29.01.2026 (а.с. 61);
12) 05.02.2026 у зв`язку з перебуванням на лікарняному та перебуванням на амбулаторному лікуванні з 05.02.2026 по 09.02.2026 (а.с. 65-66);
13) 16.02.2026 у зв`язку з лікарняним та перебуванням на стаціонарному лікуванні з 16.02.2026 (а.с. 70-71);
14) 02.03.2026 у зв`язку з лікарняним та перебуванням на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні з 16.02.2026 (а.с. 78-79).
Суддя місцевого суду надала належну оцінку поважності причин неявки ОСОБА_1 у судові засідання.
Так, за повідомленням КНП «Шосткинська ЦРЛ» від 20.01.2026 на запит суду, у період з 14.01.2026 ОСОБА_1 по дату надання запиту по медичну допомогу до ВЕ(Н)МД та до лікарів поліклініки КНП «Шосткинська ЦРЛ» не звертався, на амбулаторному та стаціонарному лікуванні в ЦРЛ не перебував.
Проте, 14.01.2026 та 19.01.2026 ОСОБА_1 подавав клопотання про відкладення судових засідань у зв`язку з перебуванням на лікарняному.
За повідомленням КНП «Шосткинська ЦРЛ» від 25.02.2026 на запит суду ОСОБА_1 дійсно перебував на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні даної установи з 16.02.2026р. по дату надання відповіді з діагнозом: Пневмонія неуточнена. Його стан середньоважким, але він має інфекційне захворювання та повинен перебувати в інфекційному стаціонарі цілодобово. Лікування продовжує.
02.03.2026, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи ОСОБА_1 до суду не з`явився і цього дня через електронний кабінет звернувся із клопотанням про відкладення (перенесення) розгляду справи, у зв`язку перебуванням на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні КНП «Шосткинська ЦРЛ» з 16.02.2026. 
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 протягом усього часу перебування справи в провадженні суду (майже рік) особисто отримував судові повістки та ознайомлювався з матеріалами справи як особисто, так і через підсистему «Електронний суд», мав достатньо часу для залучення захисника, особистої участі в засіданнях, надання письмових заперечень.
Суддя місцевого суду врахувала те, що ОСОБА_1 будучи обізнаним про наявність провадження, неодноразово особисто з`являвся до суду для отримання повісток та ознайомлення з матеріалами справи, проте протягом тривалого часу (більше 10 місяців) судові засідання відкладалися виключно за його клопотаннями, та дійшла висновку, що системність таких дій свідчить про навмисне затягування останнім судового розгляду та тікі дії визнала зловживанням процесуальними правами. 
Враховуючи вимоги статей 38, 277 КУпАП суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 за 11 місяців розгляду справи мав достатньо часу належним чином ознайомитися з обвинуваченням, реалізувати своє право на захист, а також права гарантовані статтею 268 КУпАП, адекватно оцінити докази у справі, підготувати дієву стратегію захисту, подати свої письмові пояснення по суті справи особисто або через своїх захисників, проте таким правом не скористався.
Встановлені обставини вказують на те, що право на доступ до суду ОСОБА_1 в повній мірі було забезпечено.
При цьому, ОСОБА_1 реалізував право на захист шляхом подання 20.10.2025 клопотання про закриття провадження у справі.
Безпідставними є твердження апеляційної скарги ОСОБА_1 про не задоволення клопотання про допит свідка ОСОБА_2 , оскільки спростовуються матеріалами справи про виклик цього свідка (а.с. 46, 49, 54, 60, 69). Допит заявленого свідка не відбувся через неприбуття ОСОБА_1 у судові засідання. 
За встановлених обставин, доводи апеляційної скарги про порушення права на захист ОСОБА_1 є неспроможними. 
Щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Згідно пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Відповідно до частини 6 статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.
Адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 15.03.2025, суд першої інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення 02.03.2026 та наклав на останнього адміністративне стягнення в межах річного строку, встановленого частиною 6 статті 38 КУпАП.
Не набрання постановою судді у справах про адміністративне правопорушення законної сили на момент спливу строку, передбаченого частиною 6 статті 38 КУпАП, не є підставою для скасування постанови та закриття провадження по справі.
Апеляційний суд переглянувши справу в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя суду першої інстанції розглянула справу на підставі доказів зібраних особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, надавши їм відповідну оцінку, визнавши їх достатніми у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. 
Під час розгляду справи не було встановлено неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення статей 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому на підставі пункту 1 частини 7 статі 294 КУпАП вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, без задоволення.
Керуючись статтею 294 КУпАП,
п о с т а н о в и л а:

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02.03.2026 року.
Постанову судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02.03.2026 відносно ОСОБА_1 – залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Сумського апеляційного суду	Косолап М. М.