Дата документу 02.04.2026	Справа № 552/54/25	
 	Провадження № 2/554/1738/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2026 року м. Полтава
Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді - Сініцина Е.М.,
за участю секретаря – Рябченко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, –

В С Т А Н О В И В:

Позивач – ТОВ «Цикл Фінанс» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача – ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором позики та просив стягнути з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за кредитним договором №22033000320765 від 17.03.2020 року, що укладений між відповідачем та АТ «Банк Кредит Дніпро», право вимоги за яким відступлено позивачу за договором факторингу №28/03/24 від 28.03.2024 року, у розмірі 120 051,49 грн., з яких 82 339,47 грн. – прострочена заборгованість за сумою кредиту, 1,62 грн. – прострочена заборгованість за сумою відсотків та 37 710,40 – прострочена заборгованість за комісією, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі сплати судового збору 2 422,40 грн. та з витратами на правову допомогу у розмірі 6 000,00 гривень.
Ухвалою Київського районного суду міста Полтави від 07.01.2025 року цивільна справа за вказаним позовом передана за підсудністю до Октябрського районного суду міста Полтави.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 12.03.2025 року цивільну справу прийнято до провадження, відкрито спрощене позовне провадження.
28 квітня 2025 року, згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів», назву Октябрського районного суду м. Полтави було змінено на «Шевченківський районний суд міста Полтави».
Представник позивача про дату та час засідання повідомлявся належним чином, у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.
Відповідач та його представник – адвокат Пузін Д.М., про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином, направив до суду відзив, в якому зазначили, що зазначений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Позивачем не надано до позовної заяви Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» та не надано паспорту споживчого кредиту. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
При цьому умови укладання Універсального договору банківського обслуговування клієнтів – фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» із змінами та доповненнями, з якими начебто ознайомився Відповідач Позивачем до суду не надано, вказано лише посилання на сторінку Банку. Посилання на сайт позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг, вказані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. 
Відсутні будь які підтвердження факту відправлення Відповідачу та отримання Відповідачем повідомлень про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором, відповідно до Договору факторингу.
Крім того, у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позичальнику та за які банк встановив щомісячну комісію за обслуговування кредиту. Таким чином умова договору про сплату комісії є нікчемною. 
Більше того, АТ «Банк Кредит Дніпро» не мало права нараховувати у період дії в Україні воєнного стану позичальнику, який мав прострочення виконання грошового зобов`язання за договором, як 3% річних, так і інфляційних втрат, оскільки за законом відповідач звільнений від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України. 
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір від 17.03.2020 року №22033000320765, за умовами якого кредитодавець зобов`язався видати кредит у сумі 101 920,00 грн., а позичальник повернути гроші та сплатити відсотки, що підтверджується копією вказаного кредитного договору, що підписаний власноручними підписами сторін.
Позиція представника відповідача, що позивачем не надано до позовної заяви Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро», не заслуговує на увагу і спростована копією кредитного договору від 17.03.2020 року №22033000320765. 
Крім того, згідно ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною 3 цієї статті.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У відповідності до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання - є його порушенням.
АТ «Банк Кредит Дніпро» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, що встановлений договором, що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача за період 17.03.2020 року по 27.03.2024 року. 
Відповідач належним чином договірні зобов`язання не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 27.03.2024 року у розмірі 120051,43 гривень, з яких: 82 339,47 грн. – залишок простроченого кредиту, 1,56 грн. – залишок прострочених відсотків, 37 710,40 грн. – залишок прострочених комісій, що підтверджено Розрахунком заборгованості за вказаним договором. 
28.03.2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір відступлення прав вимоги №28/03/24, у відповідності до умов якого АТ «Банк Кредит Дніпро» передало ТОВ «Цикл Фінанс» належні йому права вимоги до боржників, у тому числі і до ОСОБА_1 , згідно Витягу з реєстру божників від 28.03.2024 року, що є додатком до вказаного договору, у розмірі 120051,49 гривень, з яких 82 339,47 грн. – прострочена заборгованість за сумою кредиту, 1,62 грн. – прострочена заборгованість за сумою відсотків та 37 710,4 грн. – прострочена заборгованість за комісією.
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідач заперечував щодо стягнення 3% річних, та інфляційних втрат. Але позовна заява та Розрахунок заборгованості за кредитним договором не містить відомостей, щодо нарахування боржнику заборгованості у вигляді 3% річних та інфляційних втрат, з метою їх стягнення у судовому порядку. 
Відповідач також заперечував проти стягнення комісії за Кредитним договором.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
В ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» - після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язанні з обслуговуванням кредиту, передбачена в розділі 4 «Графік платежів/розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної процентної ставки» кредитного договору (колонка 8 графіка). Розмір комісії за розрахунково-касове обслуговування складає 17 квітня 2020 по 17 червня 2021 року - 3057,60 грн.; з 17 липня 2021 по 17 вересня 2022 року - 2548,00 грн.; з 17 жовтня 2022 по 17 грудня 2023 року - 1528,80 грн.; з 17 січня 2024 по 17 березня 2025 року - 942,76 грн.
В Кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).
Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними, відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
На підставі встановлених даних, суд дійшов висновку, що відповідач та АТ «Банк Кредит Дніпро» 17.03.2020 року уклали кредитний договір №22033000320765, фінансова установа надала відповідачу кредит у розмірі передбаченому у договорі у повному обсязі, ОСОБА_1 отримав кредитні кошти та взяв на себе зобов`язання повернути їх, але свої зобов`язання у повному обсязі не виконав та допустив заборгованість станом на 27.03.2024 року за кредитним договором яка дорівнює 82341,09 грн., з яких 82 339,47 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 1,62 грн. – прострочена заборгованість за процентами, право вимоги за якою перейшло до позивача ТОВ «Цикл Фінанс» за Договором факторингу № 28/03/24 від 28.03.2024 року.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача – ТОВ «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 за Кредитним Договором №22033000320765 від 17.03.2020 року – підлягають частковому задоволенню.
Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі частини першої статті 141 ЦПК України.
Оскільки позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1 661,48 гривень. 
Вирішуючи питання про розподіл витрат на правову допомогу, суд зазначає про наступне.
Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
В частинах 5,6 ст.137 ЦПК України зазначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано Договір № 43453613 від 18.09.2024 року, Додаткова угода №22033000320765 від 18 грудня 2024 року, Акт № 22033000320765 від 18.12.2024 року та платіжну інструкцію №7502 від 25.12.2024 року на суму 6 000,00 гривень.
Суд вважає доведеним розмір витрат на правову допомогу, що є співмірним із складністю справи, об`ємом виконаних робіт, тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 гривень.
Суд вважає, що представник відповідача не довів неспівмірності витрат на правову допомогу. 
На підставі ст. ст. 526, 530, 549, 610, 611, 625, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, –

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», заборгованість у загальному розмірі – 82 341,09 грн., яка складається із заборгованості за кредитним договором № 22033000320765 від 17.03.2020 року, з яких 82 339,47 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 1,62 грн. – прострочена заборгованість за процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» суму коштів витрачених на оплату судового збору у розмірі 1 661,48 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» суму витрат на правову допомогу у розмірі 6 000,00 гривень.
Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасники справи:
Позивач – товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», адреса – 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора І. Сікорського, 8, код в ЄДРПОУ 43453613.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 .

Суддя Е.М. Сініцин.