Справа № 548/212/26
Провадження №1-кп/548/133/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , 
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол кримінальне провадження № 12026170590000005 по обвинуваченню 
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хорола Полтавської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, неодруженого, такого, що утриманців, інвалідності та пільгових статусів не має, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,
В С Т А Н О В И В :
03.01.2026 о 23 год 15 хв ОСОБА_5 керував автомобілем ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 із пасажиром ОСОБА_4 , якому належить цей транспортний засіб та, на підставі п. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», був зупинений працівниками СРПП ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 поблизу будинку № 87 по вулиці Незалежності в м. Хорол, Лубенського району Полтавської області у зв`язку із порушенням «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, в частині п. 9.2 «а», а саме: водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.
У подальшому, під час перевірки працівниками СРПП ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області в діях водія ОСОБА_5 були встановлені інші порушення «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, в частині п. 2.1. «а», а саме: водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП та п. 9.2 «а», а саме: водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. 
Крім цього, в діях пасажира ОСОБА_4 було встановлено порушення «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, в частині п. 2.9. «Ґ», а саме: водієві забороняється передавати керування транспортними засобами, які не мають при собі посвідчення на право керування ним, якщо це не стосується навчання водінню відповідно до вимог розділу 24 цих Правил, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Зважаючи на це, водія ОСОБА_5 та пасажира ОСОБА_4 попе реджено про застосування відеофіксації та прийнято рішення про складення відносно них матеріалів про вчинення адміністративних правопорушень.
У подальшому у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на надання неправомірної вигоди працівникам СРПП ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області за не складання щодо водія ОСОБА_5 та нього матеріалів про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 122 та ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на надання неправомірної вигоди службовій особі в своїх інтересах та інтересах третьої особи, ОСОБА_4 03.01.2026 о 23 год 17 хв, перебуваючи біля свого автомобіля ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв поблизу будинку № 87 по вулиці Незалежності в м. Хорол, Лубенського району Полтавської області, усвідомлюючи те, що працівники поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є службовими особами, при виконанні своїх службових обов`язків та діють згідно із Законом України «Про Національну поліцію» та функціональних обов`язків у частині вжиття заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень, їх припинення, прийняття рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечення їх виконання, здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, пропонував останнім неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів сумами кожному по 50 євро у загальній сумі 100 євро, за нескладання щодо нього та його сина ОСОБА_5 матеріалів про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 122 та ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Після цього, інспектором СРПП ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 повідомлено до диспетчерського центру служби «102» про цю подію.
У подальшому працівники СРПП ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області відмовилися від пропозиції неправомірної вигоди та відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 складено матеріали про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 122 та ч. 2 ст. 126 КУпАП.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 369 КК України визнав повністю. Надав пояснення, які повністю узгоджуються із фактичними обставинами, зазначеними в обвинувальному акті. У вчиненому розкаявся та пообіцяв подібного в подальшому не робити. 
Виходячи з того, що обвинувачений свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, в суді заявив, що сумнівів у достовірності доказів по справі, зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження, він не має, ніякі обставини не оспорює, тому як обвинувачений, так і прокурор вважали недоцільним дослідження судом усіх доказів, які ніким не оспорюються. За таких обставин, після роз`яснень цьому обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження положень та наслідків ст. 349 КПК України, судове слідство по справі було обмежене допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження стосовно речових доказів, а також відомостей, які характеризують особу цього обвинуваченого.
Суд вважає, що кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища в інтересах того, хто пропонує та третьої особи, є правильною.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає його щире каяття, перше притягнення до кримінальної відповідальності, позитивну характеристику. 
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Беручи до уваги вказані вище обставини справи та вчинення кримінального правопорушення, те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому та сприяв розслідуванню кримінального правопорушення, з урахуванням його матеріального стану, суд вважає можливим застосувати до нього покарання у виді штрафу.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Судових витрат по справі немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 31, 176-179, 369 371, 373 376, 394, 395 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч ) грн.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази по справі, а саме: 1 (один) DVD-R диск із відеозаписами, який зберігається у матеріалах кримінального провадження № 12026170590000005, залишити в цих матеріалах.
Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги, за виключенням оскарження обставин, які ніким не оспорювалися та не досліджувалися в суді.
Повний текст вироку виготовлено 04.03.2026.

Головуючий