Справа № 278/1919/26
Номер провадження 3/278/921/26

ПОСТАНОВА
Іменем України

22 квітня 2026 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Мокрецький В.І., розглянувши матеріали, які надійшли відділу поліції №1 Житомирського районного управління поліції №1 ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Двадцять восьмого березня 2026 року о 14 годині ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого поживання по АДРЕСА_1 , у присутності неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_3 , а саме ображав її словами нецензурної лайки та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути спричинена шкода психічному здоров`ю дружини та дитини.
Порушник вину у вчинених правопорушеннях визнав повністю та просив суворо не карати.
Відповідно до п. 2 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дитина, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.
Згідно з п. 14 ст. 1 вказаного Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї. Самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Разом з тим, вина ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_3 та неповнолітнього сина ОСОБА_2 підтверджується письмовими поясненнями неповнолітнього ОСОБА_2 з яких вбачається, що батько у його присутності ображав матір ОСОБА_3 словами нецензурної лайки та вони сильно конфліктували між собою, він дуже злякався у зв`язку з тим, що такі конфлікти між батьками відбуваються не вперше він викликав працівників поліції. Також винуватість порушника у вчиненні домашнього насильства відносно дружини та неповнолітнього сина доводяться заявою ОСОБА_3 про вчинення даних правопорушень та не заперечується винним, який у своїх письмових поясненнях не заперечував факт конфлікту між ним та дружиною у присутності неповнолітнього сина.
Таким чином, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тобто умисне вчинення домашнього насильства психологічного характеру внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, а також ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, тобто умисне вчинення домашнього насильства психологічного характеру внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю неповнолітньої особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, кількість епізодів та вважає за необхідне призначити стягнення у розмірі, передбаченому санкцією за більш тяжке правопорушення.
Керуючись ст.ст. 36, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,
постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП, призначити йому остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665 грн 60 коп. судового збору.

Строк пред`явлення до виконання в межах трьох місяців.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Копію даної постанови протягом трьох днів направити особі, щодо якої її винесено.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч. 1 ст. 307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, визначений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом.

Суддя: