Справа №461/3406/25
Провадження №3/461/2/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2026 року           м.Львів
Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., за участю секретаря судового засідання Штогрина В.-Н.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно, - 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 309113 22.04.2025 року ОСОБА_2 22.04.2025 року о 22 год. 09 хв. в м. Львів по вул. Генерала Тарнавського 118А, керувала транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась. Захисник Жиравецький Т.М. в судовому засіданні зазначив наступне. В цій ситуації відсутній суб`єкт інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки матеріали нагрудних відеокамер працівників поліції не містять фіксації того, що саме ОСОБА_2 керує транспортним засобом. Крім цього наголошує, що Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 309113 від 22.04.2025 не містить вказівки на транспортний засіб, яким, начебто, керувала ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння, а Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 309140 від 22.04.2025 суперечить інформації, наведеній у схемі місця ДТП, наявній у матеріалах справи. Так Схема місця ДТП містить згадку про « ОСОБА_3 » в той час як матеріали справи за згаданим протоколом складені відносно ОСОБА_2 .. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР України) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до вимог п. 2.9«а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Відповідно до п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. У п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП диспозиція частини першої якої передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до приписів ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Склад адміністративного правопорушення повинен підтверджуватися відповідними доказами, якими за ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапис, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, під час оцінки доказів застосовуються презумпція невинуватості за ст. 62 Конституції України, згідно з якою обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Також застосовується принцип доведення «поза розумним сумнівом». У рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив свою позицію, що для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обгрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може поясною сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно з`ясувати, чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом. Згідно абзацу 3, 4 п. 27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. Суд у судовому засіданні дослідив матеріали відеозапису з нагрудних камер поліцейських й зазначає, що з таких не вбачається руху жодного транспортного засобу, а також не зафіксовано, що саме ОСОБА_2 керувала транспортним засобом о 22 год. 09 хв. в м. Львів по вул. Генерала Тарнавського 118А. Навпаки, відеофіксація розпочалась о 22 год. 23 хв. з того моменту, як працівники поліції підходять до прибудинкової території, де припарковано різні автомобілі, біля яких стоять жителі навколишніх будинків і повідомляють поліцейським про те, що прибудинковою територією рухалося два автомобіля, один із яких спричинив ДТП. Що найважливіше, жоден із відеозаписів взагалі не фіксує присутність ОСОБА_2 на місці події. В матеріалах справи наявні письмові пояснення свідка ОСОБА_4 який повідомив, що йшов зі своїм другом і побачив як «жінка з білим волоссям їхала на фольксвагені заднім ходом», а потім почув «кілька голосних ударів у подвір`ї». В матеріалах справи наявні письмові пояснення потерпілої ОСОБА_5 , яка повідомила, що 22.04.2025 о 22:09 год. «в групу будинкову надійшло відеоповідомлення, де зафіксовано хаотичні маневри невідомого мені автомобіля поруч з моєю автівкою марки Mini Cooper P НОМЕР_1 , яка була припаркована на паркомісці внутрішнього двору будинків Ген. Тарнавського 118-118А». Коли ОСОБА_5 оглянула свій автомобіль, то виявила на ньому пошкодження. У письмових поясненнях також зазначено, як за словами її сусідки «ДТП зробила машина» Volkswagen Tiguan. У судовому засіданні 21.07.2025 потерпіла ОСОБА_5 повідомила, що «була дома під час ДТП» й лише через 20 після того як ОСОБА_5 отримала повідомлення «в чаті загальнобудинковому у Viber» в якому було «відео з підписом, що щось відбувається» – ОСОБА_5 вийшла надвір, де вже було багато людей. Стверджує, що «не була очевидцем ДТП. Було вже темно, я не бачила хто керував автомобілем». Стосовно відеозапису у месенджері Viber повідомила, що воно «вже не збереглося». Також додала, що не може стверджувати, що ОСОБА_2 була в стані алкогольного сп`яніння чи що ОСОБА_2 була за кермом транспортного засобу, бо ОСОБА_5 «не бачила» ОСОБА_2 . В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 (згаданий у гр. 9 Протоколу) повідомив, що «бачив автомобіль Volkswagen в подвір`ї по АДРЕСА_2 . Він швидко рухався». Свідок також повідомив, що «почув звук ударів ДТП», а після того коли підійшов до прибудинкової території то побачив, що «Volkswagen» був припаркований через 1-2 машини від автомобіля Mini Cooper». При цьому, коли свідок ОСОБА_6 наблизився до автомобіля Volkswagen в ньому «нікого не було». Свідок повторив, що «момент ДТП і того, хто керував автомобілем Volkswagen», а відтак не може стверджувати, що ОСОБА_2 була за кермом під час ДТП й була в стані алкогольного сп`яніння. Суд також критично оцінює наявну у матеріалах справи схему ДТП й зазначає, що у ній не зазначена ОСОБА_2 як особа, яка керувала автомобілем Volkswagen Tiguan, н.з. НОМЕР_2 . Натомість зазначено « ОСОБА_3 ». Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу. Статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Так, обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказувания «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висивків чи схожих неспростовних презумпцій факту. В контексті наведеного суд зазначає, що Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 309113 від 22.04.2025 не містить вказівки на транспортний засіб, яким, начебто, керувала ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, докази, наявні у матеріалах справи не можуть поза розумним сумнівом підтверджувати, що саме ОСОБА_2 керувала транспортним засобом Volkswagen Tiguan, н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння і спричинила на ньому ДТП. Як з`ясував суд, матеріали нагрудних відеокамер на зафіксували переміщення цього транспортного засобу й особи, яка була за кермом цього транспортного засобу. Більше того, допитані в цій справі свідки так само підтвердили, що не бачили переміщення цього транспортного засобу. Навпаки, свідки послідовно стверджують, що не можуть точно сказати, що саме ОСОБА_2 керувала автомобілем Volkswagen Tiguan, н.з. НОМЕР_2 . Враховуючи наведене суд підсумовує, що відповідно ст. ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу. Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву свідчили про наявність у діянні ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відтак, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю. Керуючись ст.ст.7, 247, 251, 283, 285 КУпАП, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України. 
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 

Суддя В.Є. Радченко