Єдиний унікальний номер 725/990/26 
Номер провадження 2/725/257/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2026 року 

Чернівецький районний суд міста Чернівців 
в складі:
головуючої судді Піхало Н.В. 
за участю секретаря судового засідання Соник А.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,- 

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2026 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 29 жовтня 2009 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що складений відповідний актовий запис №2118. 
Під час шлюбу у них народилися діти:  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Разом з тим, сімейне життя у неї з відповідачем не склалося й відповідно шлюбні відносини фактично припинені, спільного господарства вони не ведуть, причиною розпаду сім`ї стали різні погляди на життя, у зв`язку з чим вважає, що збереження сім`ї та досягнення примирення з відповідачем є неможливе та суперечить її інтересам й відповідно наміру продовжувати подружні відносини з відповідачем вона не має. 
Посилаючись на вказане, просила шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що складений відповідний актовий запис №2118, розірвати.
Ухвалою судді Чернівецького районного суду міста Чернівців від 03.02.2026 року у справі відкрито провадження та справу призначено до судового засідання.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, однак через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. 
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, не заперечував щодо задоволення позовних вимог, строк на примирення просив не надавати.
Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.
Як убачається з матеріалів справи, з 29 жовтня 2009 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який між ними зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що складений відповідний актовий запис №2118 (а.с.3). 
Під час шлюбу у них народилися діти:  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6-7).
Разом з тим, з матеріалів справи убачається, зокрема позовної заяви, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільного господарства вони не ведуть й відповідно позивачка наміру продовжувати подружні відносини із відповідачем немає. Даний факт також підтверджується поданими сторонами на адресу суду письмовими заявами.
Спір щодо поділу спільного майна подружжя, як убачається зі змісту поданого позову на даний час відсутній та доказів на спростування вказаного відповідачем не надано.
Так, згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 
Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Крім того, згідно із положеннями ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.
Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
За таких обставин, ураховуючи вищевказані положення закону, суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що збереження укладеного між сторонами шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб, - розірванню.
Керуючись ст.ст.104 ч.2, 105 ч.3, 110-113, 114 ч.2 СК України, ст.ст. 189-200, 258-273 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Шлюб, укладений між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), який зареєстрований 29 жовтня 2009 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що складений відповідний актовий запис №2118, - розірвати.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Чернівецький районний суд міста Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення.  

Суддя Чернівецького районного
суду міста Чернівців     Піхало Н.В.