ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/3777/26
Провадження № 33/820/230/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Дюг А.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Мамая А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 лютого 2026 року,
в с т а н о в и в:
Цією постановою 
ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, особи з інвалідності 2-ї групи, працює логістом у ТД «Поляна», 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з нього на користь держави 665 грн 60 коп судового збору. 
За постановою суду, 31 січня 2026 року о 22 год 59 хв, у м. Хмельницькому на проспекті Миру, 63/2, ОСОБА_1 керував автомобілем "Субару", номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці.
Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. 
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просив постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 лютого 2026 року скасувати та закрити провадження у справі через відсутність в його діях події та складу адміністративного правопорушення. 
Уважав, що постанова суду першої інстанції є незаконною, передчасною та такою, що була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Зазначав, що судом було допущено спрощений підхід до розгляду цієї справи, зокрема, не було встановлено фактичних обставин правопорушення, що й призвело до хибних висновків суду. 
Наголошував, що суд першої інстанції розглянув справу у його відсутність, чим порушив його права, передбачені ст.268 КУпАП. 
Зауважував, що відеозапис долучений до матеріалів справи є фрагментарним, тому його не можна вважати належним та допустимим доказом.
Стверджував, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не дотримано вимоги чинного законодавства, зокрема, протокол складено без його участі.
Згідно зі ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог, вважається недійсним.
Отже, на думку апелянта, суд розглянув справу без дотримання принципу законності та повного і всебічного розгляду, не з`ясував усіх обставин, що і призвело до прийняття протизаконного рішення. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Мамая А.С. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке. 
Відповідно до ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. 
Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Водночас доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення судом його права на захист є безпідставними.
Як випливає з матеріалів справи, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи 12 лютого 2026 року, про що свідчить відеозапис, який є в матеріалах справи. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.
Таким чином, місцевим судом дотримано права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. 
Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.
Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення дотримався.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015року № 1452/735 та зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, – визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.
Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Винуватість ОСОБА_1 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджена зібраними у справі та дослідженими доказами, а саме: 
- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №580335 від 01 лютого 2026 року, де зафіксовано факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі; 
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, однак він відмовився;
- направленням ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану сп`яніння, згідно якого в результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці; 
- відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, яким було зафіксовано всі обставини вчинення правопорушення ОСОБА_1 та факт дотримання працівниками поліції вимог закону; зокрема, водію було неодноразово запропоновано на місці зупинки та в медичному закладі пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовився.
Дії ОСОБА_1 обґрунтовано кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Доводи апеляційної скарги про порушення місцевим судом прав ОСОБА_1 , передбачених ст.268 КУпАП, а саме те, що справу розглянуто без його участі, бо він не був належним чином повідомлений, є безпідставними, оскільки при апеляційному розгляді повністю відновлені його права, передбачені ст.268 КУпАП. 
У ході перегляду справи апеляційною інстанцією не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного вищевказаною інструкцією. 
Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Як видно з матеріалів справи, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції мали всі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки певні ознаки (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці) свідчили, що останній може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, а також керував транспортним засобом. 
З відеозапису з бодікамер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 має ознаки сп`яніння, однак на пропозиції поліцейських пройти огляд на місці зупинки чи проїхати до медичного закладу, ОСОБА_1 відмовився, його поведінка не відповідала обстановці, поводив себе агресивно, спілкувався з працівниками поліції, вживаючи ненормативну лексику.
Проаналізувавши вказані докази в їх сукупності, приходжу до висновку про обґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Доводи про формальний підхід до розгляду справи є необґрунтованими та не заслуговують на увагу суду.
Посилання захисника на те що працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 проїхати до найближчого медичного закладу, зокрема в КП «Хмельницька міська лікарня», а натомість запропонували КНП «ХОЗЗППД » ХОР с. Скаржинці, є безпідставними та не заслуговують на увагу бо останній узагалі відмовився від проходження такого огляду.
Доводи апелянта щодо порушення процедури складання адміністративних матеріалів, та цілісності відеоматеріалів, долучених до справи, не роз`яснення прав відповідно до ст.63 Конституції України та ст.268 КупАП, не заслуговують на увагу та не спростовують наявність події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , що полягала у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння.
Наявний в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відеозапис містить відеофайли, які є цілісними (кожний у свою чергу), безперервними (кожний у свою чергу) і повністю відтворюють обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, а саме факт керування транспортним засобом за його, як водія участі, зупинка ТЗ, його розмову з працівником поліції, де на запитання працівника поліції «пред`явіть документи», ОСОБА_1 запитав «для чого?», «я не їду, я йду пішки», сперечався, довго не показував документи, поводив себе агресивно та вживав нецензурну лайку в бік працівників поліції. 
Цим доводам місцевий суд надав правильну та неупереджену оцінку, яка обґрунтовано викладена в мотивувальній частині судового рішення та не потребує додаткового правового аналізу. 
Невизнання вини ОСОБА_1 слід розцінювати як форму умисного уникнення відповідальності за вчинене правопорушення. 
Апеляційним судом не встановлено недотримання працівником поліції вимог ст.ст.254, 255, 256 КУпАП при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, вимог ст.266 КУпАП, відповідних Порядку та Інструкції які регламентують процедуру проведення огляду. 
Суд, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, уважав їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність – достатньою для того, щоб покласти в основу вказаного судового рішення щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки останній, керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського відмовився пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.
Переконливих доводів у апеляційній скарзі, які би спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови, не встановлено.
Порушень вимог закону, які би ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, немає. 
Доводи апеляційної скарги спростовані зібраними та дослідженими доказами у справі, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку. Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на належних, допустимих та достовірних доказах.
При накладенні адміністративного стягнення відповідно до вимог ст.33 КУпАП ураховано характер правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. 
З огляду на викладене, підстави для задоволення апеляційної скарги, скасування постанови судді місцевого суду та закриття провадження у справі відсутні.
Керуючись ст.294 КУпАП,
п о с т а н о в и в :
Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 лютого 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя Хмельницького
апеляційного суду М.С. Матущак