Новосанжарський районний суд Полтавської області

Справа № 542/196/26
Провадження № 2/542/327/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2026 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді – Шарової-Айдаєвої О.О.,
за участю: 
секретаря судового засідання – Карась В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В :
30 січня 2026 року Акціонерне товариство «Таскомбанк» (надалі також – позивач, АТ «Таскомбанк») через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (надалі також – відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 901/10325350-CCN від 28 травня 2021 року у розмірі 74970 грн 91 коп.
Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 03 лютого 2026 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача (а.с. 98) позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 99).
Ухвалою суду від 15 квітня 2026 року вирішено здійснювати заочний розгляд справи.

Аргументи учасників справи
В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 28 травня 2021 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 901/10325350-CCN про надання кредиту.
Відповідач підтвердив, що на момент його укладання попередньо ознайомлений з умовами та правилами надання споживчого кредиту в тому числі з вартістю споживчого кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про загальну вартість споживчого кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та загальними витратами за споживчим кредитом. 
Згідно з положеннями кредитного договору, заява-договір набуває чинності з моменту її підписання сторонами та діє до повного виконання зобов`язань за нею.
Вказано, що кредитні кошти були надані відповідачу у спосіб, передбачений умовами кредитного договору.
В свою чергу, позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. Однак, відповідач свої зобов`язання по договору не виконала, не повернула своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості відповідно до умов договору, не сплатила заборгованість за простроченими процентами. У зв`язку з цим виникла заборгованість, яка станом на 30 вересня 2025 року становить 74970 грн 91 коп., що складається із простроченої заборгованості по основному боргу – 40000 грн 00 коп., простроченої заборгованості по процентах – 34970 грн 91 коп.
З метою врегулювання спору в досудовому порядку позивач в письмовій формі звертався до відповідача з вимогою про усунення порушень кредитних зобов`язань, однак заборгованість залишилася не погашеною.
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань, з огляду на що, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі.
Відповідно до інформації, наданої Виконавчим комітетом Драбинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 02-29/18, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 98).
Ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 03 лютого 2026 року разом із судовою повісткою направлялися на зареєстровану адресу відповідача, однак повернулись до суду із зазначенням причини невручення - «адресат відсутній» від 18 лютого 2026 року (а.с. 106-109).
Відповідно до змісту пункту 5 частини 6 статті 272 ЦПК України, зазначена ухвала вважається такою, що вручена відповідачу.
В ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 03 лютого 2026 року, суд встановлював відповідачу п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії даної ухвали для надання до суду відзиву на позов.
Відзиву на позов від відповідача до суду не надходило.
Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів.
Позивач у судове засідання явку свого уповноваженого представника не забезпечив, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 112), у прохальній частині позовної заяви просив позов задовольнити (а.с. 4).
Крім того, у клопотанні поданому до суду 03 квітня 2026 року представник позивача підтримав позов у повному обсязі, просив його задовольнити, не заперечував проти проведення судового засідання без його участі та винесення заочного рішення у справі (а.с. 116).
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання не надсилала, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надавала.
Судова повістка про проведення судового засідання, призначеного на 15 квітня 2026 року, яка направлялась на зареєстровану адресу відповідача, повернулась до суду із зазначенням причини невручення із зазначенням причини невручення - «адресат відсутній» від 26 березня 2026 року (а.с. 113-115).
З огляду на положення пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, судова повістка вважається врученою відповідачу, отже суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 є такою, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання.
Враховуючи, що ОСОБА_1 є такою, що належним чином повідомлена про час, дату та місце судового засідання та зважаючи на неподання нею відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів.
За вказаних обставин, відповідно до положень частини 1 статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Згідно з вимогами статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що 28 травня 2021 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 , шляхом підписання заяви-договору про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 901/10325350-CCN, укладено кредитний договір (надалі – заява-договір), який містить підпис, вчинений від імені ОСОБА_1 (а.с. 18-21).
Відповідно до умов заяви-договору ОСОБА_1 , ознайомившись з Публічною пропозицією АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, Тарифами АТ «Таскомбанк», просила відкрити поточний рахунок у гривні, номер рахунку НОМЕР_1 на її ім`я, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів. Виявила бажання оформити на своє ім`я платіжну картку: назва продукту: Кредитна картка Просто картка, тип: Mastercard debit Миттєва та встановити кредитний ліміт на суму 19800 грн і отримала картку з номером НОМЕР_2 , правила користування електронними платіжними засобами, тарифи банку на обслуговування електронного платіжного засобу.
Також просила відкрити їй вкладний рахунок на вимогу «Ощадний рахунок» у гривні на умовах договору, що розміщений на сайті банку: https://tascombank.ua/you/deposits/ oshchadnyi, і беззастережно приєдналась до нього. Номер рахунку вкладу «Ощадний рахунок» НОМЕР_3 , валюта рахунку гривня.
Відповідно до пункту 3 заяви-договору відповідач акцептувала Публічну пропозицію АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (розміщена на сайті банку https:// tascombank.ua), і беззастережно приєдналась до умов договору. Згодна, що дана заява-договір, а також тарифи банку є невід`ємними частинами договору.
Згідно з пунктом 15 заяви-договору відповідач підтвердила, що на момент укладання заяви-договору попередньо ознайомлена у письмовій формі з умовами та правилами надання споживчого кредиту (в рамках встановлення кредитного ліміту за відповідним продуктом, в тому числі вартістю споживчого кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про загальну вартість споживчого кредиту (у вигляді встановлення кредитного ліміту) з урахуванням реальної процентної ставки та загальними витратами за споживчим кредитом, а також з будь-якою іншою інформацією, надання якої вимагає чинне в Україні законодавство, в тому числі інформацією, надання якої передбачене нормативними документами Національного банку України, які їй роз`яснені, зрозумілі, не потребують додаткового тлумачення та з якими вона була цілком згодна.
Також, 28 травня 2021 року відповідач власноручним підписом підписала паспорт споживчого кредиту «Проста Картка» (а.с. 18-зі звороту).
Дослідивши зміст паспорту споживчого кредиту від 28 травня 2021 року, суд встановив, що у вказаному паспорті визначені умови надання кредиту, реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту, порядок повернення кредиту, встановлені наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором. 
Зокрема, у паспорті споживчого кредиту визначено: тип кредиту: кредитна лінія, строк кредитування: 12 місяців, з автоматичною пролонгацією, процентна ставка, фіксована: 54,0% річних, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту: 54%.
Підписавши паспорт споживчого кредиту, ОСОБА_1 підтвердила факт отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, що надані, виходячи із обраних нею умов кредитування.
З виписки по особовим рахункам кредитного договору № 901/10325350-CCN, клієнта ОСОБА_1 за період із 28.05.2021 по 30.09.2025 вбачається, що відповідач отримувала кредитні кошти та користувалась ними (а.с. 22-86).
АТ «Таскомбанк»направлено ОСОБА_1 повідомлення - вимогу про дострокове повернення кредиту та нарахованих процентів. Надано термін для добровільного виконання відповідачем зобов`язання(а.с. 87,88). 
У свою чергу, АТ «Таскомбанк»свої зобов`язання виконало в повному обсязі, а саме: надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених кредитним договором, та в межах встановленого кредитного ліміту.
В той же час, відповідач, яка зобов`язалась здійснювати погашення кредиту та процентів, свої зобов`язання не виконала.
Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов кредитного договору, за відповідачем станом на 30 вересня 2025 року рахується заборгованість у загальному розмірі 74970 грн 91 коп., що складається із простроченої заборгованості по основному боргу – 40000 грн 00 коп., простроченої заборгованості по процентах – 34970 грн 91 коп.
З огляду на викладене, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 відповідну суму заборгованості, у зв`язку з чим звернувся до суду із зазначеним позовом.
Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного.

Норми права, які підлягають застосуванню
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Згідно з частиною 1 статті 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.
Відповідно до приписів частини 2 статті 1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.
Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України.
Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до положень частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положенням частини 1 статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно з частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
За правилами частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.
Згідно з частинами 1, 2 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Висновки щодо правозастосування
Судом встановлено, що 28 травня 2021 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 , шляхом підписання заяви-договору про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 901/10325350-CCN, укладено кредитний договір (надалі – заява-договір), який містить підпис, вчинений від імені ОСОБА_1 (а.с. 18-21).
Відповідач отримала кредит, шляхом встановлення кредитної лінії з кредитним лімітом на картку з номером 5351166000151111 у розмірі 19800 грн.
Також, 28 травня 2021 року відповідач власноручним підписом підписала паспорт споживчого кредиту «Проста Картка» (а.с. 18-зі звороту), в якому зокрема визначено строк кредитування - 12 місяців (з автоматичною пролонгацією) та розмір процентної ставки - 54,0 % річних.
Факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів відповідачем не спростований.
Як вбачається із матеріалів справи позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав повністю, надав можливість відповідачу розпоряджатись кредитним коштами в межах встановленого кредитного ліміту.
З виписки по особовим рахункам кредитного договору № 901/10325350-CCN, клієнта ОСОБА_1 за період із 28.05.2021 по 30.09.2025 вбачається, що відповідач отримала кредитні кошти та користувалась ними (а.с. 22-86).
Доказів протилежного відповідачем до суду не надано.
АТ «Таскомбанк»направлено ОСОБА_1 повідомлення - вимогу про дострокове повернення кредиту та нарахованих процентів. Надано термін для добровільного виконання відповідачем зобов`язання(а.с. 87, 88), яке було залишене без виконання.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що відповідач не виконує умов кредитного договору і добровільно не сплачує визначені договором платежі.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ «Таскомбанк» не повернуті, суд висновує, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом стягнення заборгованості відповідно до заяви-договору про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 901/10325350-CCN від 28 травня 2021 року у розмірі 74970 грн 91 коп.
При цьому, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статті 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
З огляду на викладене, враховуючи наявність у ОСОБА_1 непогашеної заборгованості, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача, а саме: стягнути заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 74970 грн 91 коп., що складається із простроченої заборгованості по основному боргу – 40000 грн 00 коп., простроченої заборгованості по процентах – 34970 грн 91 коп.,оскільки зазначені суми підтверджені наданими позивачем доказами й відповідачем не спростовані.

Розподіл судових витрат
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2662 грн 40 коп. судового збору.
На підставі викладеного, керуючись статтями 259, 263-265, 280-281 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на користьАкціонерного товариства «Таскомбанк» (код ЄДРПОУ 09806443, вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032) суму заборгованості за кредитним договором № 901/10325350-CCN від 28 травня 2021 року у загальному розмірі 74970 грн 91 коп. (сімдесят чотири тисячі дев`ятсот сімдесят гривень дев`яносто одна копійка), що складається із простроченої заборгованості по основному боргу в розмірі 40000 грн 00 коп. (сорок тисяч гривень) та простроченої заборгованості по процентах в розмірі 34970 грн 91 коп. (тридцять чотири тисячі дев`ятсот сімдесят гривень дев`яносто одна копійка).
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на користьАкціонерного товариства «Таскомбанк» (код ЄДРПОУ 09806443, вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032) понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 2662 грн 40 коп. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок).
Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Інші учасники справи, а також відповідач у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач:Акціонерного товариства «Таскомбанк», код ЄДРПОУ 09806443, вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ;
відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Суддя   О.О. Шарова-Айдаєва