ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1717/26 Справа № 212/7534/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Колочко О.В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м.Кривий Ріг

Справа № 212/7534/25

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.
секретар судового засідання - Матвійчук Ю.К.

сторони:
позивач –  ОСОБА_1 , 
відповідач - Приватне акціонерне товариство «СУХА БАЛКА»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу  відповідача Приватного акціонерного товариства «СУХА БАЛКА» на рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 25 вересня 2025 року, яке ухвалено суддею Колочко О.В.у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 25 вересня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «СУХА БАЛКА» (далі - ПрАТ «СУХА БАЛКА») про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька внаслідок професійного захворювання.
Позовна заява мотивована тим, що позивач є сином ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Вказав, що з 11 липня 1983 року по 23 листопада 2007 року батько позивача перебував у трудових відносинах з ПрАТ «СУХА БАЛКА», та працював в різних структурних підрозділах за різними підземними професіями. 
Зазначив, що, за час роботи на підприємстві відповідача, ОСОБА_2 отримав хронічні професійні захворювання. 
Актом розслідування хронічного професійного захворювання від 10.09.2007 встановлено наявність у ОСОБА_2 професійних захворювань: радикулопатія, хронічне обструктивне захворювання легень, а також встановлено, що адміністрація шахти «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка» порушила вимоги ст. 13 ЗУ «Про охорону праці», ст. 153 Кодексу законів про працю.
Висновком МСЕК від 14.10.2013 ОСОБА_2 безстроково встановлено ступінь втрати працездатності 55% та третю групу інвалідності. 
Незважаючи на лікування, батько позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 62 років.
Втрата батька змінила повсякденне життя позивача, через смерть батька позивач зазнає порушення душевної рівноваги, втрачає соціальні зв`язки, має постійну апатію до всіх важливих процесів, які відбуваються навколо нього. Смерть батька викликала тривалий шок у позивача, смерть батька є невідновлювальною втратою, що спричиняє тривалі страждання та хвилювання. Позивача не полишають думки про смерть батька, що спричиняє душевні страждання та майже щоразу викликає головні болі, знервованість та болі в області серця. Для позивача дуже важко сприймається факт, що він втратив батька. Душевні страждання також збільшуються у зв`язку з тим, що батько позивача не буде бачити як зростають та розвиваються його онуки. 
Посилаючись на викладене, просив суд: стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 750 000 гривень, без утримання податків, зборів та інших платежів.
Рішенням Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 25 вересня 2025 року позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з ПрАТ «СУХА БАЛКА» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 450 000 гривень, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. 
В іншій частині позову відмовлено.
Стягнуто з ПрАТ «СУХА БАЛКА» на користь держави судовий збір в розмірі 4 500 гривень. 
В апеляційній скарзі відповідач ПрАТ «СУХА БАЛКА» просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення про відмову позивачу в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що відсутня вина та причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та смертю батька позивача від професійного захворювання, підприємство не вчиняло будь-яких протиправних дій, які б знаходились у причинному зв`язку з ушкодженням здоров`я та заподіянню моральних страждань ОСОБА_1 .
Стягнутий судом розмір моральної шкоди не відповідає ні вимогам розумності, виваженості, ні вимогам справедливості та критеріям ст. 23 ЦК України.
На думку відповідача, судом першої інстанції надано більшу перевагу доказам позивача, що в свою чергу призвело до помилкового висновку суду і задоволенню позовних вимог щодо покладення на відповідача обов`язку з відшкодування моральної шкоди.
У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Мотуз О.В., зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ПрАТ «СУХА БАЛКА» - адвоката Заклецького В.В., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Мотуза О.В., який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 27 червня 1984 року (а.с. 9).
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 02 січня 2025 року (а.с.11).
ОСОБА_2 у період з 11.07.1983 по 23.11.2007 перебував у трудових відносинах з ПрАТ «Суха Балка». Звільнений з підприємства 23 листопада 2007 року, за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком, ст. 38 КЗпП України (а.с. 12-14).
Відповідно до Акту №58 розслідування хронічного професійного захворювання від 10 вересня 2007 року, проведено розслідування хронічного професійного захворювання ОСОБА_2 : радикулопатія, хронічне обструктивне захворювання легень. Також зазначено, що особами, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи є адміністрація шахти «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка», порушення вимог ст. 13 Закону України «Про охорону праці», ст. 153 КЗпП України (а.с. 15-16).
Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть №132 від 12 лютого 2025 року, протоколу патологоанатомічного дослідження №2, рецензії від 14.02.2025 встановлено, що причиною смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є хронічне обструктивне захворювання легень (а.с. 10,25-28).
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції керувався ст.ст. 1167, 1168 ЦК України та виходив з того, що смерть ОСОБА_2 пов`язана з професійним захворюванням, яке виникло під час його роботи на ПрАТ «Суха Балка», тому його сину – позивачу у справі ОСОБА_1 має бути відшкодовано моральну шкоду, пов`язану із втратою близької людини.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині наявності підстав для стягнення з ПрАТ «СУХА БАЛКА» на користь позивача ОСОБА_1 моральної шкоди, завданої смертю батька, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до положень статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи.
Отже, право члена сім`ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю особи, спричиненого професійним захворюванням, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності професійного захворювання і причинного зв`язку між смертю і професійним захворюванням, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім`ї померлого, виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент.
Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.
Позивач ОСОБА_1 ставить питання про відшкодування моральної шкоди, заподіяної членам сім`ї смертю фізичної особи, тому право на відшкодування зазначеної шкоди виникло у позивача на підставі ч. 2 ст. 1168 ЦК України, яка передбачає відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи членам її сім`ї.
Рішенням Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).
На думку колегії, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач ПрАТ «СУХА БАЛКА» є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачу – сину померлого, оскільки у зв`язку зі смертю батька позивача від профзахворювань, він переносить моральні страждання, які полягають у душевних та психічних стражданнях, що призводять до порушення його звичного ритму та способу життя.
Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що відсутня вина та причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та смертю ОСОБА_2 від отриманого професійного захворювання, колегія суддів не бере до уваги, оскільки лікарським свідоцтвом про смерть №132 від 12 лютого 2025 року, протоколом патологоанатомічного дослідження №2 та рецензією від 14.02.2025 встановлено, що причиною смерті ОСОБА_2 було професійне захворювання.
Посилання представника відповідача в апеляційній скарзі на те, що матеріали справи не містять належних доказів протиправних дій відповідача відносно ОСОБА_2 , тому ПрАТ «СУХА БАЛКА» не може нести відповідальність у вигляді відшкодування моральної шкоди, безпідставні та суперечать вищевикладеному, оскільки згідно Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 10 вересня 2007 року причиною виникнення професійного захворювання у ОСОБА_2 було визнано тривалу роботу на підприємстві відповідача у шкідливих умовах праці, причиною професійного захворювання є підвищена запиленість повітря робочої зони, підвищені рівні - перевантаженості та важкості праці.
Смерть рідної людини, це не відновлювана втрата, що спричиняє страждання та хвилювання.
Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи.
Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції в повному обсязі відповідають вимогам діючого цивільного законодавства та роз`ясненням, наданими Пленумом Верховного Суду України в п.5 Постанови «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 з подальшими змінами.
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходив того, що сам факт смерті ОСОБА_2 беззаперечно свідчить про те, що його син відчуває від цього негативні наслідки морального та психологічного характеру. Позивач ОСОБА_1 втратив близьку людину і таку втрату не можливо відновити, що призвело до порушення його нормальних життєвих зв`язків і потребує додаткових зусиль для організації свого життя. 
При цьому, суд дійшов висновку, що справедливою компенсацією перенесених позивачем моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму життя, буде стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 450 000,00 гривень.
Колегія суддів не може повністю погодитись з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов без повного та всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені судом, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо необґрунтованого розміру моральної шкоди, визначеного судом до стягнення з відповідача на користь позивача.
Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).
Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (частина перша та пункт 1 частини другої статті 23 ЦК України).
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).
Оскільки, нормативно-правовими актами України не встановлено розмір компенсації моральної шкоди, відшкодування якої здійснюється на підставі статей 1167, 1168 ЦК України, розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.
Колегія суддів дійшла висновку, що розмір моральної шкоди, визначений судом до стягнення з відповідача на користь позивача без повного урахування роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. 
Так, смерть рідної людини, не відновлювана втрата, що безумовно спричиняє страждання та хвилювання.
Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю особи.
Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
Позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку із втратою близької людини, порушенням його нормального способу життя, що потребує докладання додаткових зусиль для організації життя і побуту.
Суд першої інстанції зробив вірний висновок, що позивачу спричинено психологічні страждання. 
Визначення розміру моральної шкоди є правовим питанням, яке вирішується судом.
Зважаючи на наведене, враховуючи вік батька позивача та вік самого позивача станом на день смерті батька, враховуючи, що батько позивача помер через 18 років після звільнення з підприємства відповідача за власним бажанням по виходу на пенсію, колегія суддів вважає, що справедливою компенсацією перенесених позивачем моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму життя, буде стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 250 000 грн, у зв`язку з чим вважає за необхідне відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди і зменшити її з 450 000,00 грн. до 250 000,00 грн.
Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.
Позивач подав позов про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька внаслідок професійного захворювання та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.
Згідно положення закріпленого в п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674 в редакції, чинній на момент постановлення рішення судом першої інстанції, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.
Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
У зв`язку з чим, колегія суддів змінює рішення суду першої інстанції в частині розміру судового збору, стягнутого з ПрАТ «СУХА БАЛКА» на користь держави та зменшує цей розмір з 4 500 грн до 2 500 грн, тобто до одного відсотка від стягнутого розміру моральної шкоди.
В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.
Крім того, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, відповідачу ПрАТ «СУХА БАЛКА» підлягає компенсації за рахунок держави у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України судовий збір в сумі 3 000 грн за подання відповідачем апеляційної скарги, тобто пропорційно розміру задоволених вимог апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 367, ст. 374, п. 2 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Приватного акціонерного товариства «СУХА БАЛКА» - задовольнити частково.
Рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 25 вересня 2025 року в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з Приватного акціонерного товариства «СУХА БАЛКА» на користь ОСОБА_1 , змінити, зменшивши цей розмір з 450 000 гривень до 250 000 (двохсот п`ятдесяти тисяч) гривень 00 (нуль)  копійок.
Рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 25 вересня 2025 року в частині розміру судових витрат, стягнутих з Приватного акціонерного товариства «СУХА БАЛКА»  на користь держави, змінити, зменшивши цей розмір з 4 500 гривень до 2 500 (двох тисяч п`ятисот) гривень 00 (нуль) копійок
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Компенсувати Приватному акціонерному товариству «СУХА БАЛКА» судовий збір, понесений за подання апеляційної скарги, в сумі 3 000 (три тисячі) гривень за рахунок Держави, у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 11 лютого 2026 року.

Головуючий: 

Судді: