ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року Справа № 915/1078/24 
м. Миколаїв.
Господарський суд Миколаївської області,
головуючий суддя Коваль С.М., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження
без виклику сторін
справу № 915/1078/24
за позовом Приватного підприємства - Фірми “Торгбуд-Сервіс”,
35709, вул. Шосова, буд. 105, с. Здовбиця, Рівненський район, Рівненська область;
до Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “Будальянс Груп”, 
54055, м. Миколаїв, вул. Слобідська сьома, буд. 70/8;
про стягнення основного боргу за договором поставки від 07.02.2016 № Б07/11-108 та від 01.04.2018 № Ц01/04-18, пені, 3% річних та інфляційних втрат, а всього грошових коштів у сумі 204748 грн. 89 коп., –
В С Т А Н О В И В:

Приватним підприємством (ПП) - Фірмою “Торгбуд-Сервіс” пред`явлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) “Будівельна компанія “Будальянс Груп” про стягнення з останньої грошових коштів у загальній сумі 204748 грн. 89 коп., з яких: 129612 грн. 81 коп. – основний борг, 23355 грн. 47 коп. – пеня; 10120 грн. 91 коп. – 3 % річних та 41659 грн. 70 коп. - сума, на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції, з посиланням на неналежне виконання відповідачем грошового зобов`язання за укладеним між сторонами договорами поставки від 07.02.2016 № Б07/11-108 та від 01.04.2018 № Ц01/04-18 (далі-договір), а саме, зобов`язань щодо своєчасної та у повному обсязі оплати поставленого товару, внаслідок чого виник основний борг у сумі позовних вимог, на який позивачем нараховано пеню в порядку п. 6.2 договору, а також здійснені нарахування у порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України.
У позовній заяві також викладено вимогу про стягнення з ТОВ “Будівельна компанія “Будальянс Груп” грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.
За такими вимогами ухвалою суду від 10.09.2024 відкрито провадження в даній справі та визначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, цією ж ухвалою, зокрема, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов, оформленого згідно вимог ст. 165 ГПК України ? п?ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. При цьому, визначено провести розгляд справи № 915/1078/24 поза межами встановленого ГПК України строку у розумний строк, тривалість якого визначається з урахуванням існування в Україні воєнного стану.
Від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов; ухвала від 10.09.2024 направлена до електронного кабінету відповідача, що підтверджується довідкою про доставку ухвали. 
Згідно з приписами ст. 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.
Ураховуючи викладене, та що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами, у відповідності до ч. 13 ст. 8, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 5 ст. 252 ГПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.
Сторонами у справі укладено договір поставки від 07.11.2016 № Б07/11-108 та від 01.04.2018 № Ц01/04-18.
Договір поставки від 07.11.2016 № Б07/11-108 (далі – договір), за умовами якого ПП - Фірма “Торгбуд-Сервіс” (постачальник) зобов`язалося поставити і передати у власність ТОВ “БК Будальянс Груп” (покупцю) бетон товарний, розчини цементні різних марок, фундаментні блоки, пісок та щебінь (далі – товар), а покупець – прийняти та оплатити поставлений товар по кількості та цінам передбачених у видатковій накладній. (п. 1.1 договору).
Ціна на товар, що поставляється за цим договором, вказана у видатковій накладній. Оплата за поставлений товар здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника не пізніше 3 (трьох) банківських днів з дати виставлення рахунку-фактуру постачальником, на умовах 50% попередньої оплати за товар (п. 2.1, 5.3 договору).
Поставка товару здійснюється на умовах СРТ склад отримувача, у кількості та асортименті, що вказані у заявці покупця. Поставка товару здійснюється протягом 2-х днів з моменту отримання постачальником від покупця відповідної заявки. Перехід до покупця права власності та ризиків на товар відбувається в момент його передачі постачальником покупцю та підписання видаткових накладних (3.1, 3.1.1, 3.2 договору).
Договором п. 5.2 сторони передбачили, що повне виконання зобов`язання покупця по оплаті товару вважаються виконаними тільки після надходження на поточний рахунок постачальника грошових коштів.
Сторонами погоджено, що договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками сторін і діє до 31.12.2019, але до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п.п. 7.3 договору).
На виконання умов договору позивачем поставлено ТОВ “БК Будальянс Груп” товар загальною вартістю 459000 грн., що підтверджується видатковими накладними: № 13828 від 23.11.2022 на суму 12100 грн., № 13840 від 23.11.2022 на суму 12100 грн., № 13818 від 22.11.2022 на суму 11160 грн., № 13817 від 22.11.2022 на суму 13320 грн., № 13786 від 22.11.2022 на суму 23680 грн., № 13801 від 22.11.2022 на суму 11840 грн., № 13809 від 22.11.2022 на суму 11840 грн., загальна сума, яких складає 96040 грн.
За твердженнями позивача, станом на 08.08.2024 відповідачем сплачено лише суму у розмірі 396040 грн., а тому за останнім обліковується заборгованість за поставлений по договору товар у сумі 62960 грн., яку не погашено й досі.
У позові ПП - Фірма “Торгбуд-Сервіс” посилається на договір поставки від 01.04.2018 № Ц01/04-18, з позовними вимогами про стягнення з відповідача заборгованості у загальній сумі 113329 грн. 28 коп., з яких 66652 грн. 81 коп. - сума основного боргу; 38661 грн. 70 коп. - інфляційні збитки; 8014 грн. 77 коп. - 3 % річних, проте такий договір в матеріалах справи відсутній.
Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, тобто із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів. 
Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як вбачається з матеріалів справи, згідно з наданими позивачем видатковими накладними, загальна вартість поставленого товару становить 96040 грн. Водночас, звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 62960 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Враховуючи принцип диспозитивності, за яким учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, суд позбавлений правових підстав виходити за межі заявлених позовних вимог, а тому розглядає питання про стягнення боргу саме в межах суми 62960 грн., визначеної позивачем
Ураховуючи викладене, суд визнає, що позивачем доведено прострочення виконання ТОВ “БК Будальянс Груп” грошових зобов`язань щодо оплати поставленого за договором поставки від 07.11.2016 № Б07/11-108 товару, внаслідок чого утворився основний борг у загальній сумі 62960 грн., тому в цій сумі належить задовольнити вимоги про стягнення основного боргу.
Що стосується договору поставки від 01.04.2018 № Ц01/04-18.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Проте, всупереч зазначеній нормі, позивачем не долучено до матеріалів справи копію договору від 01.04.2018 № Ц01/04-18, а також первинних документів (видаткових накладних, актів тощо), які б підтверджували факт виникнення зобов`язань та розмір заборгованості саме за цим правочином.
Враховуючи відсутність зазначених доказів, суд позбавлений можливості встановити умови виконання зобов`язань, строки оплати та перевірити обґрунтованість розрахунку суми в цій частині. З огляду на те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність боргу за договором поставки від 01.04.2018 № Ц01/04-18, позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Суд вважає обґрунтованими вимоги про стягнення з відповідача нарахувань, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України за договором поставки від 07.11.2016 № Б07/11-108.
Так, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).
До того ж, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення нарахувань на суму основного боргу: пені та індексу інфляції.
Судом за допомогою програми "IpLex" здійснено перерахунок 3% річних за загальний період прострочення 30.06.2023-09.08.2024, і вони склали загальну суму 2103 грн. 01 коп., а тому саме цю суму належить стягнути з відповідача. В іншій частині вимог, слід відмовити як безпідставної нарахованої.
Отже, позов ПП - Фірма “Торгбуд-Сервіс” підлягає задоволенню частково.
Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату позовної заяви судовим збором, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України).
Визначаючи розмір судових витрат, суд виходить із наступного. 
Позовні вимоги позивача задоволено в сумі 91416 грн. 48 коп., в іншій частині позову відмовлено, отже стягненню з відповідача підлягає сума судових витрат в розмірі 1371 грн. 25 коп.
Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-238, ГПК України, суд, –

В И Р І Ш И В:

1. Позов Приватного підприємства -Фірми “Торгбуд-Сервіс” задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “Будальянс Груп” (вул. Слобідська сьома, буд. 70/8, м. Миколаїв, ідентифікаційний код 40445002) на користь Приватного підприємства - Фірми “Торгбуд-Сервіс” (35709, вул. Шосова, буд. 105, с. Здовбиця, Рівненський район, Рівненська область, ідентифікаційний код 32785198) грошові кошти у загальній сумі 91416 грн. 48 коп., із яких: 62960 грн. - основний борг; 23355 грн. 47 коп. – пеня; 2103 грн. 01 коп. – 3 % річних та 2998 грн. - сума, на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції, а також грошові кошти на відшкодування судових витрат у справі зі сплати судового збору в сумі 1371 грн. 25 коп.
3. У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Коваль.