Справа № 761/46144/24 суддя в І-й інстанції Мєлєшак О.В.
Провадження № 33/824/1768/2025 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 5 ст. 126 КУпАП

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А
Іменем України

23 березня 2026 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника  ОСОБА_1 адвоката Басана Юрія Петровичана постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 27 листопада 2025 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 22 жовтня 2025 року серії ЕПР1 № 491045, 22 жовтня 2025 року о 19 годині 45 хвилин, у місті Києві по проспекту Берестейському 55, водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом марки «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_2 , будучи особою, позбавленою права керування, повторно протягом року вчинила адміністративне правопорушення (23 червня 2025 року винесено постанову серії ЕНА 5053518 за ч. 2 ст. 126 КУпАП), чим порушила п. 2.1.а ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 27 листопада 2025 року  ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом строком на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу; стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.
Ухвалюючи постанову, місцевий суд дійшов висновку, що в діях  ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 адвокат Басан Ю.П. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову місцевого суду та закрити справу; у разі, якщо суд прийде до висновку про доведеність вини, змінити захід стягнення, а саме, без позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 років. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат Басан Ю.П. вказує, що  ОСОБА_1 дійсно була вимушена 22 жовтня 2025 року забрати автомобіль марки «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить її чоловіку, з СТО, оскільки чоловік перебував у відрядженні за кордоном. Її дійсно було зупинено співробітниками поліції у зв`язку з порушенням нею п. 17.1. ПДР України, відносно неї було складено та винесено постанову про адміністративне правопорушення. Проте, відносно ОСОБА_1 працівники поліції не складали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Так, вказаний протокол було складено без її участі, ОСОБА_1 не було роз'яснено її прав. До того ж,  ОСОБА_1 ніколи не отримувала посвідчення водія відповідної категорії. Суд, позбавляючи ОСОБА_1 право керування транспортними засобами, не переконався та не взяв до уваги, що особа взагалі немає право керувати транспортними засобами.
В апеляційній скарзі адвокат Басан Ю.П. також просить суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду та вказує, що ОСОБА_1 не було повідомлено про розгляд справи, чим позбавлено її можливості участі у судовому засіданні, а про існування постанови стало відомо випадково лише 16 лютого 2026 року. 
Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи захисника  ОСОБА_1 адвоката Басана Ю.П. щодо поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 27 листопада 2025 рокуз наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Судом встановлено, що розгляд справи відбувся у відсутність  ОСОБА_1 .При цьому, місцевим судом не було належним чином повідомлено  ОСОБА_1 про судове засідання, адже такі відомості у матеріалах справи відсутні.
Не містять матеріали справи і доказів отримання  ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови.
За таких обставин, право особи на апеляційне оскарження судового рішення, про ухвалення якого вона не знала, має бути забезпечене шляхом поновлення пропущеного з поважних причин строку.
Заслухавши пояснення  ОСОБА_1 та її захисника Басана Ю.П., перевірившиматеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Частиною другою статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.
Відповідно до частини п`ятої статті 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Відповідно до п.п. «а» п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Постановою КМУ від 08.05.1993 року № 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» в пункті 2 встановлено, що Посвідченням водія, виданим вперше, є документ, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, оформлений та виданий засобами Єдиного державного реєстру єдиної інформаційної системи МВС і виготовлений на бланку та/або в електронній формі, після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Судом встановлено, що  ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме керувала транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року.
Заперечуючи свою вину у вчиненні даного правопорушення,  ОСОБА_1 не надала посвідчення водіявідповідної категорії, в даному випадку категорії «В», у судовому засіданні підтвердила, що не отримувала посвідчення водія.
З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 під час складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, не заперечувала відсутність у неї права на керування транспортними засобами категорії «В» та не заперечувала факту притягнення її до відповідальності за керування транспортним засобом не маючи посвідчення водія відповідної категорії.
Вказане узгоджується з наявною у матеріалах справи довідкою, складеною старшим інспектором взводу №2 роти №6 батальйону №4 полку №1 (з ОПБ) управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Шевченко Я. від 24 жовтня 2025 року про те, що  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Відповідно до інформації Національної автоматизованої інформаційної системи Головного сервісного центру МВС України, гр.  ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримувала.
Судом не встановлено, що постанова серії ЕНА 5053518 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскаржувалась  ОСОБА_1 в судовому порядку.
Отже, місцевим судом вірно встановлено, що  ОСОБА_1 22 жовтня 2025 року керувала транспортним засобом, не маючи права на керування таким транспортним засобом, а саме категорії «В», тобто вчинила порушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме, як повторне протягом року вчинення порушень, передбаченого частиною другою цієї статті.
Помилкове зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення кваліфікуючої ознаки, а саме що  ОСОБА_1 , є особою позбавленою права керування, не впливає на кваліфікацію її дій за ч. 5 ст. 126 КУпАП, адже у протоколі від 22 жовтня 2025 року також зазначається правильна кваліфікуюча ознака, а саме вчинення правопорушення особою, що раніше вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, про що свідчить постанова серії ЕНА 5053518 за ч. 2 ст. 126 КУпАП від 23 червня 2025 року.
У даному випадку, відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною другою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП) .
Щодо вимог апеляційної скарги про зміну заходу стягнення, а саме, без позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 років, якщо суд прийде до висновку про доведеність вини, то такі вимоги на положеннях закону не ґрунтуються, адже санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років, тобто, зазначене безальтернативне стягнення, яке не передбачає право суду не застосовувати його. 
Апеляційна скарга не містить інших доводів, які б вказували на незаконність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за повторне протягом року керування транспортним засобом без наявного права керування таким транспортним засобом.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Враховуючи зазначене, місцевим судом було прийнято законне та обґрунтоване рішення щодо винності  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, з наведенням обґрунтованих мотивів прийнятого рішення. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 245, 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Басану Юрію Петровичу строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 27 листопада 2025 року.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Басана Юрія Петровича залишити без задоволення. 
Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 27 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення виготовлене 24 березня 2026 року.

Суддя В.О. Фінагеєв