Справа № 163/776/26 
Провадження № 1-кп/163/162/26 

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року   Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора в режимі відеоконференції ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника в режимі відеоконференції ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Ковельського району Волинської області кримінальне провадження № 22026030000000050 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Нуйно Камінь-Каширського району Волинської області, що зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, середньої освіти, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст.305, ч.1 ст.309 КК України,

в с т а н о в и в :

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він в середині вересня 2025 року, перебуваючи біля місця проживання по АДРЕСА_1 , незаконно придбав шляхом привласнення знайдений особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено – канабіс масою (в перерахунку на висушену речовину) 6,7723 грама, який зберігав на даху будинку за місцем свого проживання з метою власного вживання. В подальшому 24 лютого 2026 року ОСОБА_4 , зберігаючи при собі зазначений наркотичний засіб в кишені наплічної сумки перемістив його до рейсового автобуса, сполученням «Каливиця - Луцьк», та, слідуючи ним в якості пасажира, незаконно перевіз з села Нуйно Камінь-Каширського району Волинської області до міста Луцьк Волинської області, а в подальшому автобусом «SETRA» S 431DT, номерний знак НОМЕР_1 , сполученням «Київ – Варшава» незаконно перевіз канабіс на територію митного поста «Ягодин» Волинської митниці, де наркотичний засіб був виявлений і вилучений о 20:45 годині 24 лютого 2026 року інспекторами Волинської митниці під час проведення прикордонно-митного контролю.
Крім цього, ОСОБА_4 о 20:45 годині 24 лютого 2026 року, слідуючи в якості пасажира рейсового автобуса «SETRA» S 431DT, номерний знак НОМЕР_1 , сполученням «Київ – Варшава», в напрямку виїзду з України до Республіки Польща, смугою руху «червоний коридор» в пункті пропуску «Ягодин» Волинської митниці, що в селі Старовойтове Ковельського району Волинської області, намагався перемістити з приховуванням від митного контролю наркотичний засіб - канабіс масою (в перерахунку на висушену речовину) 6,7723 грама, який помістив до прозорого полімерного зіп-пакету, який, у свою чергу помістив до прозорого полімерного пакету і з метою утруднення виявлення під час проходження прикордонного і митного контролю приховав у внутрішній кишені належної йому наплічної сумки, однак свій намір до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки наркотичний засіб був виявлений під час проведення митно-прикордонного контролю працівниками Волинської митниці і військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 та вилучений слідчим УСБУ у Волинській області.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.1 ст.305, ч.1 ст.309 КК України.

У суд обвинувальний акт надійшов з угодою між обвинуваченим та прокурором прокуратури Волинської області про визнання винуватості.
Згідно із цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень за фактичними обставинами повідомленої підозри.

В угоді сторони визнали пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, а також те, що обвинувачений раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, одна з яких має інвалідність, здійснив донат на Збройні Сили України, що у своїй сукупності істотно знижує тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень і свідчить про наявність підстав для призначення більш м`якого виду покарання, ніж передбачене санкцією ч.2 ст.15, ч.1 ст.305 КК України, а саме у виді штрафу.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.2 ст.15, ч.1 ст.305 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 2353 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 001 гривень, за ч.1 ст.309 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 гривень, а на підставі ч.1 ст.70 КК України буде застосовано принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим і остаточно визначене покарання у виді штрафу в розмірі 2353 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 001 гривень.
В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд бере до уваги таке.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим повністю.
Передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.305 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України віднесене до категорії тяжких, кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.309 КК України відноситься до кримінальних проступків.
Міра покарання, погоджена сторонами угоди, більш м`якого виду, ніж передбачено санкцією ч.2 ст.15, ч.1 ст.305 КК України, однак достатньо обґрунтована наявністю підстав для застосування ст.69 КК України, в тому числі, з огляду на фактичні обставини інкримінованого злочину, відсутність корисливого мотиву та тяжких наслідків, а також на особу обвинуваченого, який щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, до кримінальної відповідальності притягається вперше, позитивно характеризується за місцем проживання.

Суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним. Про це за-явили в судовому засіданні обвинувачений та захисник. Скарги стороною захисту під час досудового розслідування не подавались.

Таким чином, судом встановлено, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, зокрема, ст.ст.65, 69 КК України, а також інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

В судовому засіданні прокурор вважав за необхідне затвердити угоду, обвинувачений та його захисник проти цього не заперечили і погодились на призначення узгодженого покарання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Предмет злочину та упакування як речові докази згідно зі ст.100 КПК України підлягають знищенню, документи щодо проходження митного контролю – залишити в матеріалах справи.
Накладений на майно арешт підлягає скасуванню.
Судові витрати на проведення експертизи згідно із ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовано, клопотання про застосування такого заходу не заявлено.

Керуючись ст.ст.373, 374, ч.15 ст.615 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 19 березня 2026 року у кримінальному провадженні № 22026030000000050, укладену прокурором Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст.305, ч.1 ст.309 КК України, і призначити йому покарання:
- за ч.2 ст.15, ч.1 ст.305 КК України на підставі ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 2353 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40001 (сорок тисяч одна) гривня;
- за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у виді штрафу в розмірі 2353 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40001 (сорок тисяч одна) гривня.

Долю речових доказів та документів вирішити таким чином:
- один прозорий полімерний зіп-пакет, в якому знаходиться один прозорий полімерний пакет, наркотичний засіб - канабіс масою (в перерахунку на висушену речовину) 6,7723 грама, які зберігаються в камері зберігання речових доказів СВ УСБУ у Волинській області, - знищити, скасувавши накладений 27 лютого 2026 року ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області арешт;
- акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу UA205020/2026/002458 від 24 лютого 2026 року, контрольний талон для проходження по «червоному коридору» серії УВА №1448121, митна декларація на ім`я ОСОБА_4 , які зберігаються у матеріалах кримінального провадження №22026030000000050, - залишити в матеріалах цього провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 1782 (одну тисячу сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок судових витрат на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів».

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя         ОСОБА_1