Справа № 682/686/26
Провадження № 1-кп/682/96/2026 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2026 року м. Славута 
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 
прокурора - ОСОБА_3 
обвинуваченого - ОСОБА_4 
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12026244000000089 від 17.01.2026 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славута Хмельницької області, громадянина України, українця, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, не має на утриманні осіб похилого віку, військовослужбовця номера 3 обслуги 2 мінометного взводу мінометної батареї 3 гірсько - штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні - солдат, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримiнальних правопорушень (злочинiв), передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 369 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин
Так, постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.03.2025 року у справі № 688/448/25, яка набрала законної сили 01.04.2025, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гри. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.
Однак, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність вказаної постанови Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.03.2025, якою його позбавлено права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконувати в частині позбавлення права керувати транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ч. 1 ст. 129 Конституції України, відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов?язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об?єднаннями на території України, 16.01.2026 близько 21 години 20 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, керував транспортним засобом марки «ЗА3» моделі «110308-44» державний номерний знак НОМЕР_2 , поблизу будинку № 97, що по вулиці Козацькій у м. Славута Шепетівського району Хмельницької області, де був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.
Крім цього, 16.01.2026 близько 21 год. 20 хв. під час здійснення поліцейськими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 контролю за дотриманням учасниками дорожнього руху правил, норм і стандартів, діючих у сфері безпеки дорожнього руху, а також виконуючи покладені на них службові обов?язки по попередженню та припиненню адміністративних правопорушень, на території обслуговування ВнП N? 1 Шепетівського РУП на службовому автомобілі марки «Skoda» моделі «Rapid», державний номерний знак НОМЕР_3 з нанесеною символікою Національної поліції та перебуваючи поблизу будинку № 97 на вулиці Козацька у м. Славута Шепетівського району Хмельницької області виявлено та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» зупинено автомобіль марки «ЗАЗ» «110308-44» державний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_4 .
В подальшому, під час перевірки документів на право керування транспортним засобом та перевірки особи ОСОБА_4 через інформаційно-комунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України» у працівників поліції виникла підозра, що водій керує транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, що супроводжувалось запахом алкоголю з порожнини рота. За цих обставин водію ОСОБА_4 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння у встановленому законом порядку, зокрема із використанням спеціального технічного засобу - газоаналізатора, на що останній відмовився, а також відмовився проїхати до лікувального закладу для встановлення ознак алкогольного сп?яніння. Після цього ОСОБА_8 було повідомлено, що відносно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.
В свою чергу ОСОБА_9 який усвідомлював, що вчинені ним дії є порушенням вимог правил дорожнього руху та містять склад адміністративного правопорушення, за вчинення якого передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП, виник умисел запропонувати службовій особі та надати їй неправомірну вигоду за невчинення нею в його інтересах дії з використанням її службового становища, а саме за не складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП. В подальшому, 16.01.2026 близько 21 год. 50 хв., ОСОБА_4 перебуваючи у салоні службового автомобіля, марки «Skoda» моделі «Rapid», державний номерний знак НОМЕР_5 , який знаходився на узбіччі дороги, поблизу будинку № 97, що вул. Козацька м. Славута Шепетівського району Хмельницької області, усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник Національної поліції, який перебував у форменому одязі із знаками розрізнення, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання почав розмову з інспектором сектору реагування патрульної поліції ВнП №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 , з метою вирішення питання стосовно не складання відносно нього адміністративного протоколу за ч. 2 ст. 130 КУпАП, в ході розмови неодноразово запропонував працівнику поліції ОСОБА_6 , який відповідно до частини 3 статті 18, примітки 1 статті 364 КК України є службовою особою Національної поліції України, неправомірну вигоду за не складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП. Отримавши неодноразову відмову та попередження про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди працівнику поліції, ОСОБА_10 не залишив своїх спроб уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та вийшов із службового автомобіля. 
Надалі 16.01.2026 близько 22 год. 03 хв., ОСОБА_4 відкривши передні пасажирські дверцята службового автомобіля марки «Skoda» моделі «Rapid», державний номерний знак НОМЕР_5 , який знаходився на узбіччі дороги, поблизу будинку № 91 по вул. Козацькій в м. Славута Шепетівського району Хмельницької області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вирішення питання стосовно не складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, не реагуючи на неодноразові попередження про неприпустимість своїх дій та кримінальну відповідальність за них, надав інспектору сектору реагування патрульної поліції ВнП № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 2520 грн., а саме 5 купюр номіналом 500 грн та 1 купюру номіналом 20 грн, поклавши грошові кошти в нішу передніх пасажирських дверцят службового автомобіля. 
Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями, що виразилися у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а так само в наданні такої вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 369 КК України.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, та повідомив, що він був обізнаний про наявність постанови суду, яка набрала законної сили, про позбавлення його права керування транспортними засобами. Однак 16.01.2026 року він сів за кермо транспортного засобу і керував ним, був зупинений працівниками поліції, які вказали йому на допущене ним порушення та кримінальну відповідальність за вчинене діяння. З метою не притягнення його до відповідальності, він запропонував поліцейському грошові кошти, не зважаючи на попередження поліцейського щодо недопущення неправомірних дій, за що передбачена кримінальна відповідальність він надав неправомірну вигоду працівнику поліції, поклавши грошові кошти в сумі 2520 грн. у нішу пасажирських дверцят службового автомобіля.
У вчиненому ОСОБА_4 щиро розкаюється, зазначив, що він у повній мірі усвідомив злочинний характер своїх дій, усвідомив свою протиправну поведінку, зробив для себе відповідні висновки. Просив суд суворо його не карати.
Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного, зауважив, що ОСОБА_4 повністю визнає свою вину у вчинених правопорушеннях, щиро розкаюється у вчиненому.
Учасники судового провадження не оспорювали обставини вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 369 КК України, а тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, урахувавши те, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисні дії, якi виразились в умисному невиконаннi постанови суду, що набрала законної сили та за ч. 1 ст. 369 КК України як умисні дії, які виразились в пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища.
При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що у відповідності ч. 2 ст. 50 КК України, метою покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зі змінами від 12 червня 2009 року, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення.
При виборі обвинуваченому заходу примусу і порядку його відбування у відповідності до даної норми разом зі ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які, відповідно до положень КК України, в тому числі, ст.ст. 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір такого заходу примусу та порядок його відбування, а також форму вини, мотив і спосіб, обстановку і стадії вчинення злочину, тяжкість та наслідки, що настали.
Так, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, керуючись ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який свою вину у вчинених правопорушеннях визнає повністю, є раніше не судимим, його ставлення до вчиненого, а також думку прокурора. Окрім того, враховані обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обставиною, яка пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння. 
Беручи до уваги викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за вчинені кримінальні правопорушення (злочини) в межах санкції ч. 1 ст. 382, ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу, та визначити остаточне покарання за ст.70 ч.1 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань у виді штрафу на користь держави, оскільки обвинувачений зможе виправитися без ізоляції від суспільства і вказане покарання є пропорційним скоєному обвинуваченим діянню, а також необхідним та достатнім для його виправлення та перевиховання.
Відповідно до ст.124 КПК України, з ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави 1782,80 грн. витрат за проведення судової експертизи (висновок експерта № СЕ-19/123-26/1198-ДД).
Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
З цих підстав суд вважає, що слід скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28.01.2026.
Відповідно до ч.1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ч.1 ст.96-2 КПК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
До речових доказів (грошових коштів) у сумі 2520 грн. суд на підставі ч. 1 ст. 96-1, п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КПК України застосовує спеціальну конфіскацію, автомобіль марки "ЗАЗ" моделі "110308-44" державний номерний знак НОМЕР_6 ідентифікаційний номер ТЗ Y6D110308B0140328 синього кольору, 2010 року слід повернути за належністю власнику - ОСОБА_11 . 
Керуючись ст. 349 ч.3, 369-371, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382, ч.1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 382 КК України – у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.;
за ч. 1 ст. 369 КК України – у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.
На підстави ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 1100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 18700 грн.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1782,80 грн. витрат за проведення судової експертизи (висновок експерта № СЕ-19/123-26/1198-ДД).
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28.01.2026, на грошові кошти в сумі 2520 грн. номіналами купюр 500 грн. (в кількості 5 штук та номіналом купюри 20 грн. в кількості 1 штука) серія номер яких: банкнота номіналом 500 грн серія та номер ЄЛ 1794843; банкнота номіналом 500 грн серія та номер ЛЕ 2689426; банкнота номіналом 500 грн серія та номер КГ 7697084; банкнота номіналом 500 грн серія та номер АБ 9607366; банкнота номіналом 500 грн серія та номер КИ 9586659; банкнота номіналом 20 грн серія та номер АН 8839031.
На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до грошових коштів.
Речові докази: грошові кошти в сумі 2520 грн. номіналами купюр 500 грн. в кількості 5 штук та номіналом купюри 20 грн. в кількості 1 штука : серія та номер - банкнота номіналом 500 грн серія та номер ЄЛ 1794843; банкнота номіналом 500 грн серія та номер ЛЕ 2689426; банкнота номіналом 500 грн серія та номер КГ 7697084; банкнота номіналом 500 грн серія та номер АБ 9607366; банкнота номіналом 500 грн серія та номер КИ 9586659; банкнота номіналом 20 грн серія та номер АН 8839031 – конфіскувати в дохід держави;
- автомобіль марки "ЗАЗ" моделі "110308-44" державний номерний знак НОМЕР_6 ідентифікаційний номер ТЗ Y6D110308B0140328 синього кольору, 2010 року випуску повернути за належністю власнику - ОСОБА_11 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення до Хмельницького апеляційного суду, через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після судового засідання вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1