СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ун. № 759/24800/25
пр. № 2/759/3264/26

30 березня 2026 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Горбенко Н.О., за участю секретаря судового засідання Чугай В.М., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами, -

В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2025 року до Святошинського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами у загальному розмірі 82 737,46 грн. Крім того, позивачем заявлена вимога про стягнення із відповідача суми сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн.
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 26.03.2021 між ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір № 3543409118-59364.
06.04.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено Договір № 2109631502874.
03.04.2021 між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та ОСОБА_1 укладено Договір № 555144066279.
За змістом укладених договорів, Товариства зобов`язалися на умовах та порядку, визначених у договорах, надати ОСОБА_1 кредит у погодженому розмірі, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за їх використання та виконати інші обов`язки, передбачені договорами.
Позивач вказав, що кредитодавці свої зобов`язання за укладеними договорами виконали належним чином, надавши у розпорядження ОСОБА_1 погоджену суму кредитних коштів. Натомість ОСОБА_1 своє грошове зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості за вказаними договорами у загальному розмірі 82 737,46 грн. 
За результатами укладення договорів №05-08/21 від 05.08.2021, №10-03/2023/01 від 10.03.2023, №18-02/25 від 18.02.2025, №1-12 від 01.12.2021, №10-01/2023 від 10.01.2023, №18-02/25 від 18.02.2025 та №18/12-2023 від 18.12.2023 ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за вищезазначеними кредитними договорами у загальному розмірі 82 737,46 грн.
На підставі викладеного позивач просить позовну заяву задовольнити, стягнувши із відповідача заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 82 737,46 грн. та вирішити питання судових витрат.
У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О.
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
Оскільки позов подано в електронній формі через електронний кабінет, примірник позовної заяви разом із доданими до неї матеріалами позивачем направлений відповідачу на адресу його зареєстрованого місця проживання, що відповідає інформації, отриманої за відомостями з Відділу з питань реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб Святошинської РДА, у відповідності до вимог ст.ст. 43, 177 ЦПК України, про що в матеріалах справи наявні бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фінансовим чеком про відправлення.
Копія ухвали про відкриття провадження у справі від 23 жовтня 2025 року відповідачу ОСОБА_1 була направлена двічі на адресу його зареєстрованого місця проживання відповідно до відомостей з Відділу з питань реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб Святошинської РДА - АДРЕСА_1 .
За результатами відстеження стану поштових відправлень (веб-ресурс: https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html) судом встановлено, що поштові відправлення не були вручені відповідачу у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання.
Частина 1 статті 131 ЦПК України зобов`язує учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У постановах від 14.08.2020 року та від 13.01.2020 року у справі №910/22873/17 Верховний суд зазначав, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.
Суд також звертає увагу, що листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування.
Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 (провадження № 61-11723св22).
Суд зауважує, що наразі у суду відсутні можливості сповіщення відповідача за допомогою інших засобів зв`язку, а подальші, додаткові дії щодо направлення виклику відповідачу до суду за місцем його реєстрації призведуть лише до несвоєчасності розгляду справи.
Правом на подання відзиву у встановлений судом строк відповідач не скористався, про наслідки ненадання учасником справи заяв по суті справи у встановлений судом строк був повідомлений в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За правилом, встановленим ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
Так, стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно з пунктом 12 цієї статті електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно з пунктом 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як встановлено судом, відповідачем підписано договір про надання фінансового кредиту №49051-10/2024 від 26.10.2024 за допомогою одноразового ідентифікатора, який було направлено на номер телефону відповідача, зазначений ним під час укладення кредитного договору.
Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.
Згідно з статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
У відповідності до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з статтею 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Щодо Договору позики №3543409118-59364 «Проста позика» від 26.03.2021.
Судом встановлено, що 26.03.2021 ОСОБА_1 ознайомився із умовами надання позики позикодавця ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «V3SYA22C» підписав Паспорт споживчого кредиту продукту «Проста Позика».
26.03.2021 між ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та ОСОБА_1 в електронній формі з використанням інформаційно-комунікаційної системи товариства було укладено договір позики №3543409118-59364 «Проста позика». 
Договір підписаний ОСОБА_1 з використанням одноразового ідентифікатора електронного підпису «V3SYA22C».
Укладенню договору передували реєстрація та авторизація ОСОБА_1 в інформаційно-комунікаційній системі товариства, ідентифікація та верифікація товариством особи ОСОБА_1 , узгодження істотних умов договору та вчинення дій щодо його безпосереднього підписання.
Відповідно до п. 2.1 договору № 3543409118-59364 від 26.03.2021 ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» зобов`язалося надати, а ОСОБА_1 зобов`язався отримати та повернути кредит, а також сплатити плату за користування кредитом у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів за фактичний строк користування кредитом у порядку, встановленому цим договором.
Відповідно до п.п. 2.2 - 2.5, 3.2, 9.13, 10 договору № 3543409118-59364 від 26.03.2021 та Графіку платежів сторонами було погоджено наступні умови кредитування: сума кредиту - 2 000,00 грн.; строк кредитування - 14 діб з 26.03.2021 по 09.04.2021 (включно); цільове призначення кредитних коштів - споживчі потреби; спосіб надання кредиту - шляхом безготівкового переказу на картковий рахунок позичальника № НОМЕР_1 ; фіксована процентна ставка: 1,95% від фактичного залишку заборгованості за кожен день користування кредитом (акційний період) та 3,90 % від фактичного залишку заборгованості за кожен день користування кредитом (базовий період).
Додатком до договору є графік платежів за договором, який містить вичерпну інформацію щодо загальної вартості позики та витрат за нею, розміру та порядку обчислення платежів на погашення заборгованості тощо.
Таким чином, 26.03.2021 між ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та ОСОБА_1 виникло кредитне зобов`язання на вищезазначених умовах.
Зі змісту листа генерального директора ТОВ «УПР» за вих. №2873_250428110808 від 28.04.2025 та листа директора ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» за вих. №52 від 12.08.2021 встановлено, що 26.03.2021 ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС», за посередництвом ТОВ «УПР», здійснило переказ грошових коштів у сумі 2 000,00 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_2 з призначенням платежу «Зачисление 2000 грн на карту НОМЕР_2 ».
Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» належним чином виконало своє зобов`язання за договором позики №3543409118-59364 від 26.03.2021, перерахувавши на платіжний засіб ОСОБА_1 (№ НОМЕР_2 ), зазначений ним під час укладення договору, грошові кошти у розмірі 2 000,00 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно з статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Зі змісту розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС», вбачається, що ОСОБА_1 своє зобов`язання з повернення позики, сплати процентів за її використання не виконав, внаслідок чого допустив прострочення виконання грошового зобов`язання.
Так, відповідно до розрахунку заборгованості, сформованого ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС», судом встановлено, що внаслідок порушення ОСОБА_1 свого зобов`язання за укладеним договором виникла заборгованість у загальному розмірі 2 546,00 грн., з яких: 2 000,00 грн. - заборгованість за тілом, 546,00 грн. - заборгованість за відсотками.
Відсотки на заборгованість ОСОБА_1 нараховувалась у межах строку надання позики - до 09.04.2021.
Аналізуючи обґрунтованість розміру заборгованості відповідача, суд звертає увагу, що належним чином дослідити поданий стороною доказ розрахунку заборгованості за кредитним договором, перевірити його та оцінити в сукупності і взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду (постанова КЦС ВС від 25.05.2022 року у справі № 219/7527/16-ц).
Кредитна заборгованість визначається умовами кредитного договору та вимогами закону, а суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву. Суд першої інстанції у межах наданих йому процесуальним законодавством повноважень не позбавлений можливості самостійно зробити розрахунок заборгованості, якщо не погоджується з розрахунком, наданим позивачем, оскільки незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі (постанова КЦС ВС від 07.06.2023 року у справі № 234/3840/15-ц).
Зважаючи на умови надання позики, що були погоджені сторонами, суд погоджується із вказаним розрахунком заборгованості, вважає такий розрахунок правильним та обґрунтованим.
Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до статті 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Із досліджених під час судового засідання: Договору №05-08/21 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 05.08.2021, укладеного між ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» (Кредитор) та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (Новий кредитор); Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором №05-08/21 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 05.08.2021; платіжного доручення №315590001 від 24.12.2021; листа ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за №2319-05/23 від 12.05.2023; Реєстру боржників до Договору №05-08/21 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 05.08.2021, - встановлено, що від ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНАС» до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 за договором позики №3543409118-59364 на загальну суму 2 546,00 грн. з яких: 2 000,00 грн. - залишок по тілу кредиту, а 546,00 грн. - залишок по відсотках.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №3543409118-59364, складеного ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», Товариством здійснено нарахування процентів за користування ОСОБА_1 коштами за період з 09.04.2021 по 23.02.2022 у загальному розмірі 12 518,00 грн.
Аналізуючи здійснені товариством нарахування процентів, суд керується висновками ВП ВС, що були викладені у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, згідно з якими право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. У разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.
Умовами договору позики №3543409118-59364 від 26.03.2021 строк надання позики було погоджено у 14 днів з 26.03.2021 по 09.04.2021. Сторонами договору не передбачено можливості автоматичної пролонгації цього строку, а матеріали позовної заяви не містять доказів того, що сторони домовлялися про продовження цього строку, зокрема, шляхом укладення додаткової угоди.
За таких обставин, право нарахування процентів за правомірне використання коштів, отриманих на підставі договору позики №3543409118-59364 від 26.03.2021, припинилося 09.04.2021. 
Після цієї дати у зв`язку з неповерненням ОСОБА_1 позики відбулося порушення грошового зобов`язання, а між сторонами цього зобов`язання виникли охоронні відносини, права та інтереси позикодавця в якому охороняються в інший спосіб, передбачений договором або законом, наприклад, шляхом застосування неустойки, нарахування сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Водночас, матеріали позовної заяви не містять доказів того, що здійснені ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» нарахування є саме процентами за неправомірне використання ОСОБА_1 грошових коштів, а умови укладеного договору не дають можливості розтлумачити ці проценти як такі.
З урахуванням викладеного суд вважає необґрунтованим збільшення розміру заборгованості ОСОБА_1 за договором №3543409118-59364 від 26.03.2021 шляхом нарахування за період з 09.04.2021 по 23.02.2022 відсотків за користування коштами у загальному розмірі 12 518,00 грн.
Під час дослідження Договору №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023, укладеного між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (Первісний кредитор) та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (Новий кредитор); Акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.03.2023; Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023; Акту прийому-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді, права вимоги за якими відступаються за Договором №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023; Реєстру боржників до Договору №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023, встановлено факт переходу від ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ТОВ «КОЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги до ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 за договором позики №3543409118-59364 на загальну суму 15 064,00 грн. з яких: 2 000,00 грн. - залишок по тілу, а 13 064,00 грн. - залишок по відсотках.
Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором №3543409118-59364 від 26.03.2021, складеного ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», останнє не здійснювало жодних нарахувань на заборгованість відповідача.
Водночас, оскільки судом встановлено необґрунтованість нарахування ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» процентів за користування ОСОБА_1 коштами за період з 09.04.2021 по 23.02.2022 у розмірі 12 518,00 грн., суд доходить висновку про те, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» отримало від ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги до ОСОБА_1 за договором №3543409118-59364 від 26.03.2021 лише у розмірі 2 546,00 грн. 
У відповідності до Договору №18-02/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 18.02.2025, укладеного між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (Первісний Кредитор) та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (Новий кредитор); Акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 18.03.2025; Акту прийому-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді за Договором №18-02/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 18.02.2025; Акту прийому-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді, права вимоги за якими відступаються за Договором №18-02/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 18.02.2025; Реєстру Боржників за Договором №18-02/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 18.02.2025, - судом встановлено, що від ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 за договором №3543409118-59364 на загальну суму 15 064,00 грн. з яких: 2 000,00 грн. - залишок по тілу, а 13 064,00 грн. - залишок по відсотках.
Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором №3543409118-59364 від 26.03.2021, складеного ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», останнє не здійснювало жодних нарахувань на заборгованість відповідача.
Водночас, оскільки судом встановлено необґрунтованість нарахування ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» процентів за користування ОСОБА_1 коштами за період з 09.04.2021 по 23.02.2022 у розмірі 12 518,00 грн., суд доходить висновку про те, що ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» отримало від ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до ОСОБА_1 за договором №3543409118-59364 від 26.03.2021 лише у розмірі 2 546,00 грн. 
Враховуючи встановлені судом обставини, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором №3543409118-59364 від 26.03.2021 підлягають частковому задоволенню, а саме з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 2 546,00 грн., з яких: 2 000,00 грн. - заборгованість за тілом, а 546,00 грн. - заборгованість за процентами.
Щодо Договору позики №555144066279 від 03.04.2021.
03.04.2021 ОСОБА_1 ознайомився із умовами надання позики позикодавця ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» та за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «4442» підписав Паспорт позики від ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ».
03.04.2021 між ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА » та ОСОБА_1 в електронній формі з використанням інформаційно-комунікаційної системи товариства було укладено договір позики № 555144066279. 
Договір підписаний ОСОБА_1 з використанням одноразового ідентифікатора електронного підпису «4442».
Укладенню договору передували реєстрація та авторизація ОСОБА_1 в інформаційно-комунікаційній системі товариства, ідентифікація та верифікація товариством особи ОСОБА_1 , узгодження істотних умов договору, підписання ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора електронного підпису «1059» Загальних умов надання грошових коштів у позику у редакції від 19.01.2021 та вчинення дій щодо його безпосереднього підписання.
Відповідно до положень п. 1.1 Договору: на підставі Заявки на позику від 03.04.2021, підписаної ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» надає ОСОБА_1 на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти на суму у загальному розмірі 2 000,00 грн., які у випадку проведення пролонгації / реструктуризації заборгованості направляються на погашення заборгованості за Договором позики №555144066279 від 03.04.2021, укладеного між сторонами, на строк 30 календарних днів під проценти, вказані в п. 1.1.1., а ОСОБА_1 зобов`язується повернути ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» позику та сплатити зазначені проценти. Договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором.
Підпунктом 1.1.1 Договору сторони погодили, що тип процентної ставки - фіксована. Знижена процентна ставка, фіксована 730,00 % річних від суми Позики у межах строку надання Позики, зазначеного в пункті 1.1 Договору, якщо в цей строк Споживач здійснить повне погашення заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку. Стандартна процента ставка, фіксована 950,00 % річних від суми Позики застосовується: у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 Договору, якщо позичальник не виконав умови зазначені в п.п. 1.1.1.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки, та у межах періоду прострочення, але не більше 30 (тридцяти) календарних днiв поспiль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз. 2 ч. 1 статті 1048 Цивільного кодексу України.
Позика надається позичальнику шляхом перерахування позикодавцем позики на банківський картковий рахунок позичальника за реквізитами його банківської платіжної картки, зазначений у реєстраційної анкеті клієнта позичальника у системі «Loany» на сайті системи (п. 2.1 Договору).
Маска картки ОСОБА_1 вбачається із листа ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ»: 516874*29.
Додатком №1 до договору є графік платежів № 555144066279-1, який містить детальну інформацію щодо розміру та порядку обчислення платежів на погашення заборгованості. Строком повернення позики визначено 02.05.2021.
Таким чином, 03.04.2021 між ТОВ «ФК «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» та ОСОБА_1 виникло позикове зобов`язання на вищезазначених умовах.
Зі змісту квитанції ID платежу: 1609763702 від 03.04.2021, в системі LiqPay АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та листа директора ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» встановлено, що 03.04.2021 ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ», за посередництвом АТ КБ «ПРИВАТБАНК», здійснило переказ грошових коштів у сумі 2 000,00 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_4 з призначенням платежу «Видача кредитних коштів».
Зважаючи на викладене судом встановлено, що ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» належним чином виконало своє зобов`язання за договором позики № 555144066279 від 03.04.2021, перерахувавши на платіжний засіб ОСОБА_1 (№5168-74*29), зазначений ним під час укладення договору, грошові кошти у розмірі 2 000,00 грн.
Зі змісту розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ», вбачається, що ОСОБА_1 своє зобов`язання з повернення позики, сплати процентів за її використання не виконав, внаслідок чого допустив прострочення виконання грошового зобов`язання.
Так, відповідно до розрахунку заборгованості, сформованого ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ», судом встановлено, що внаслідок порушення ОСОБА_1 свого зобов`язання за укладеним договором виникла заборгованість у загальному розмірі 5 123,00 грн., з яких: 2 000,00 грн. - заборгованість за тілом, а 3 123,00 грн. - заборгованість за процентами.
Відсотки на заборгованість ОСОБА_1 нараховувались з урахуванням положень п.п. 1.1, п.п.п. 1.1.1.2 Договору позики № 555144066279 від 03.04.2021 - до 01.06.2021. 
Зважаючи на умови надання позики, що були погоджені сторонами, суд погоджується із вказаним розрахунком заборгованості, вважає такий розрахунок правильним та обґрунтованим.
У відповідності до Договору факторингу №18/12-2023 від 18.12.2023, укладеного між ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» (Клієнт) та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (Фактор); Акту приймання-передавання Реєстру Боржників в паперовому вигляді від 22.12.2023 за Договором факторингу №18/12-2023 від 18.12.2023; Акту приймання-передавання Реєстру Боржників в електронному вигляді від 22.12.2023 за Договором факторингу №18/12-2023 від 18.12.2023; платіжної інструкції №793 від 27.12.2023; Реєстру Боржників до Договору факторингу №18/12-2023 від 18.12.2023, - судом встановлено, що від ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 за договором № 555144066279 на загальну суму 5 123,00 грн. з яких: 2 000,00 грн. - сума виданої позики, а 3 123,00 грн. - заборгованість за відсотками.
Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором №555144066279 від 03.04.2021, складеного ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», останнє не здійснювало жодних нарахувань на заборгованість відповідача.
Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача у даній частині та задоволення позовних вимог в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованості за договором позики №555144066279 від 03.04.2021 у загальному розмірі 5 123,00 грн., з яких: 2 000,00 грн. - сума виданої позики, а 3 123,00 грн. - заборгованість за відсотками.
Щодо договору про надання фінансових послуг №2109631502874 «Стандартний» від 06.04.2021.
Судом встановлено, що 06.04.2021 ОСОБА_1 ознайомився із умовами кредитування кредитодавця ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «S5» підписав Паспорт споживчого кредиту продукту.
06.04.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 в електронній формі з використанням інформаційно-комунікаційної системи товариства було укладено договір про надання фінансових послуг №2109631502874 «Стандартний». 
Договір підписаний ОСОБА_1 з використанням одноразового ідентифікатора електронного підпису «S5».
Укладенню договору передували реєстрація та авторизація ОСОБА_1 в інформаційно-комунікаційній системі товариства, ідентифікація та верифікація товариством особи ОСОБА_1 , подання ним Заяви-Анкети для отримання кредиту, узгодження істотних умов договору та вчинення дій щодо його безпосереднього підписання, що вбачається, зокрема, із Інформації щодо порядку (процедури), хронології дій щодо укладення електронного договору.
Із вказаної інформації судом встановлено, зокрема, що Товариством здійснено верифікацію карти № НОМЕР_5 через ВФП.
Картковий рахунок № НОМЕР_5 також зазначений відповідачем при подачі Заяви-Анкети для отримання кредиту.
Відповідно до п. 1.1 договору №2109631502874 від 06.04.2021 ТОВ «Служба миттєвого кредитування» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит без конкретної споживчої мети у розмірі 4 900,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов Договору, його додатків та правил.
У відповідності до положень п.п. 1.2, 1.3 Договору, заяви-анкети та графіку платежів, кредит надається на строк 365 днів. Орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту (21.04.2021).
Водночас, п. 1.9 Договору передбачено, що граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік.
Пунктом 1.4 Договору встановлено, що проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі - «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2.00 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1.64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в). д) тип процентної ставки - фіксована.
Підписуючи електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора кредитний договір №2109631502874 від 06.04.2021, ОСОБА_1 погодився, що орієнтовним строком повернення кредиту, протягом якого діє знижена процентна ставка, є 16 днів з моменту отримання кредиту. Водночас, строк кредитування узгоджений сторонами та становить 1 рік (365 днів).
Таким чином, 06.04.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 виникло кредитне зобов`язання на вищезазначених умовах.
Зі змісту листа директора ТОВ «ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 04.02.2025 встановлено, що 06.04.2021 ТОВ «Служба миттєвого кредитування», за посередництвом ТОВ «ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», здійснило переказ грошових коштів у сумі 4 900,00 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_5 .
Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «Служба миттєвого кредитування» належним чином виконало своє зобов`язання за кредитним договором №2109631502874 від 06.04.2021, перерахувавши на платіжний засіб ОСОБА_1 (№ НОМЕР_5 ), зазначений ним під час укладення договору, грошові кошти у розмірі 4 900,00 грн.
Зі змісту розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Служба миттєвого кредитування», вбачається, що ОСОБА_1 своє зобов`язання з повернення кредиту, сплати процентів за його використання не виконав, внаслідок чого допустив прострочення виконання грошового зобов`язання.
Так, відповідно до розрахунку заборгованості, сформованого ТОВ «Служба миттєвого кредитування», судом встановлено, що внаслідок порушення ОСОБА_1 свого зобов`язання за укладеним договором виникла заборгованість у загальному розмірі 39 249,00 грн., з яких: 4 900,00 грн. - заборгованість за тілом, 34 349,00 грн. - заборгованість за відсотками.
Відсотки на заборгованість ОСОБА_1 нараховувалась у межах строку кредитування - до 30.11.2021, коли строк кредитування до 05.04.2022.
Із досліджених під час судового засідання: Договору факторингу №1-12 від 01.12.2021, укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» (Клієнт) та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (Фактор); Акту приймання-передавання Реєстру Боржників від 03.12.2021 за Договором Факторингу №1-12 від 01.12.2021; Акту приймання-передавання Реєстру Боржників в електронному вигляді від 03.12.2021 за Договором Факторингу №1-12 від 01.12.2021; платіжного доручення №307600018 від 03.12.2021; Додатку №3 до Договору факторингу №1-12 від 01.12.2021 - Реєстру боржників, - встановлено, що від ТОВ «Служба миттєвого кредитування» до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 за договором № 2109631502874 на загальну суму 39 249,00 грн. з яких: 4 900,00 грн. - залишок по тілу кредиту, а 34 349,00 грн. - залишок по відсотках.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 2109631502874, складеного ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», Товариством здійснено нарахування процентів за користування ОСОБА_1 кредитними коштами за період з 01.12.2021 по 05.04.2022 у загальному розмірі 47 354,58 грн.
Строк кредитування відповідно до умов кредитного договору № 2109631502874 від 06.04.2021 становить 365 днів, до 05.04.2022.
Відтак, нарахування відсотків здійснене ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» у межах строку кредитування.
Суд також бере до уваги положення п. 2.3 Договору факторингу №1-12 від 01.12.2021, укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» (Клієнт) та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (Фактор), за яким з дати відступлення Права Вимоги Фактор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів (в тому числі за період користування коштами до моменту переходу прав за цим договором, якщо вони не були нараховані Клієнтом) за Договорами фінансових послуг.
Зважаючи на викладене, суд вважає правомірним нарахування ТОВ «ВЕРДИК КАПІТАЛ» процентів у загальному розмірі 47 354,58 грн., здійснених у межах строку кредитування, встановленого договором № 2109631502874 від 06.04.2021.
Під час дослідження Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, укладеного між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (Первісний кредитор) та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (Новий кредитор); Акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023; Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023; Акту прийому-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді, права вимоги за якими відступаються за Договором №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023; Реєстру боржників до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, - встановлено факт переходу від ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ТОВ «КОЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги до ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 за договором № 2109631502874 на загальну суму 86 603,58 грн. з яких: 4 900,00 грн. - залишок по тілу кредиту, а 81 703,58 грн. - залишок по відсотках.
Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором № 2109631502874 від 06.04.2021, складеного ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», останнє не здійснювало жодних нарахувань на заборгованість відповідача.
У відповідності до Договору №18-02/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 18.02.2025, укладеного між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (Первісний Кредитор) та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (Новий кредитор); Акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 18.03.2025; Акту прийому-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді за Договором №18-02/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 18.02.2025; Акту прийому-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді, права вимоги за якими відступаються за Договором №18-02/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 18.02.2025; Реєстру Боржників за Договором №18-02/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 18.02.2025, - судом встановлено, що від ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 за договором № 2109631502874 на загальну суму 86 603,58 грн. з яких: 4 900,00 грн. - залишок по тілу кредиту, а 81 703,58 грн. - залишок по відсотках.
Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором №2109631502874 від 06.04.2021, складеного ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», останнє не здійснювало жодних нарахувань на заборгованість відповідача.
Водночас, у поданому позові ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, просило стягнути із ОСОБА_1 не всю суму заборгованості за кредитним договором №2109631502874 від 06.04.2021, а лише її частину, а саме: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4 900,00 грн. та заборгованість за нарахованими відсотками у розмірі 57 650,46 грн., а всього 62 550,46 грн.
Із розрахунку заборгованості встановлено, що позивач просить стягнути відсотки станом на 31.01.2022.
Згідно з принципом диспозитивності, встановленим статтею 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Враховуючи встановлені судом обставини, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №2109631502874 від 06.04.2021 підлягають задоволенню у загальному розмірі 62 550,46 грн., з яких: 4 900,00 грн. - тіло кредиту, а 57 650,46 грн. - відсотки за користування кредитними коштами.
У Постанові ВС від 18.10.2023 у справі № 905/306/17, а також постановах Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012 зазначено, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.
ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» надало належні та достатні докази на підтвердження права вимоги до ОСОБА_1 за Договором позики №3543409118-59364 «Проста позика» від 26.03.2021, Договором позики №555144066279 від 03.04.2021 та Договором про надання фінансових послуг №2109631502874 «Стандартний» від 06.04.2021.
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно повернув вказаний борг. 
Суд звертає увагу, що протягом розгляду справи відповідачем не подано пояснень чи письмових доказів на підтвердження неможливості виконання умов договору.
Судом встановлено, що на підставі укладених договорів відповідач зобов`язався повернути позику (кредит) та відсотки за користування нею, однак свого зобов`язання вчасно не виконав, позику (кредит) не повернув, нараховані відсотки не сплатив.
Враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини, оскільки умови договорів відповідач не виконав своєчасно і належним чином, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити частково, стягнувши із відповідача на користь позивача заборгованість: 1) за Договором позики №3543409118-59364 «Проста позика» від 26.03.2021 у загальному розмірі 2 546,00 грн.; 2) за Договором позики №555144066279 від 03.04.2021 у загальному розмірі 5 123,00 грн.; та 3) за Договором про надання фінансових послуг №2109631502874 «Стандартний» від 06.04.2021 у загальному розмірі 62 550,46 грн., що разом становить 70 219,46 грн.
Щодо судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу.
У поданому позові позивач просить стягнути із відповідача на свою корить судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Так, на підтвердження витрат на правову допомогу позивач долучив до матеріалів справи: копію договору № 02-07/2024 від 02 липня 2024 року про надання Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» правової допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС»; копію прайс-листа Адвокатського об`єднання «ЛІГАЛ АССІСТАНС»; заявку на надання юридичної допомоги №559 від 01 вересня 2025 року щодо супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на загальну суму послуг 25 000,00 гривень; витяг з акту №19 від 30 вересня 2025 про надання юридичної допомоги від 30 вересня 2025 року з якого вбачається, що ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» погодило надання правових послуг АО «Лігал Ассістанс», зокрема щодо відповідача ОСОБА_1 на загальну суму 25 000,00 гривень.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Крім того, суд враховує, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 06грудня 2019 року у справі №910/353/19, постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №910/7586/19.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а від відповідача не надходило клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу, із відповідача на користь позивача слід стягнути 10 000,00 грн. витрат на правову допомогу.
Зазначена сума витрат на професійну правничу допомогу відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Щодо судових витрат по сплаті судового збору.
Позивач надає суду платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 0563450095 від 10.10.2025, зі змісту якої вбачається, що ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» здійснило платіж у розмірі 2 422,40 грн. на сплату судового збору за подачу позовної заяви до Святошинського районного суду міста Києва до ОСОБА_1 .
Зважаючи на положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, судові витрати у межах сплаченого судового збору підлягають стягненню із відповідача у розмірі 2 055,89 грн. (70 219,46 грн. / 82 737,46 грн. * 2 422,40 грн.), що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (ЄДРПОУ 42640371; місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521) суму заборгованості за Договором позики №3543409118-59364 «Проста позика» від 26.03.2021, Договором позики №555144066279 від 03.04.2021, Договором про надання фінансових послуг №2109631502874 «Стандартний» від 06.04.2021, у загальному розмірі 70 219 (сімдесят тисяч двісті дев`ятнадцять) гривень 46 копійок.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (ЄДРПОУ 42640371; місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 055 (дві тисячі п`ятдесят п`ять) гривень 89 копійок та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 30 березня 2026 року.

Суддя         Н.О.Горбенко