ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
19.02.2026	Справа № 910/13199/25	

Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" 
до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 
про стягнення 32538796,26 грн.

за участі представників:
від позивача: Гайдук У.П.
від відповідача: Мартьянова Л.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про стягнення за договором про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел від 25.07.2019 № 0261-09021 основного боргу в розмірі 111 417 235,24 грн., 4 827 790,39 грн. 3 % річних та 15 054 920,68 грн. інфляційних втрат.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Протокольною ухвалою суду від 11.12.2025 прийнято клопотання позивача про зменшення розміру позовних вимог.
Протокольною ухвалою суду від 15.01.2026 прийнято заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог до розгляду. Також, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що законодавством не передбачено інші джерела покриття витрат оператора системи передачі на виконання спеціальних обов`язків з інших джерел, аніж з тарифу на послуги з передачі електричної енергії та поза розміром, визначеним у затвердженій НКРЕКП структурі тарифу. Відтак, відповідач сплачує кошти за надану позивачем послугу, виходячи з їх фактичної наявності у структурі тарифу. При цьому, позивач також порушує виконання зобов`язань та не здійснює вчасно оплати за надану відповідачем послугу з передачі електричної енергії. Також, відповідач надав заперечення проти розрахунку інфляційних втрат.
У відповіді на відзив позивач звернув увагу, що порушення фінансових зобов`язань контрагентами Відповідача, відсутність в останнього необхідних коштів не звільняє відповідача від сплати основної суми боргу з врахуванням 3 % річних та інфляційних втрат. При цьому, відповідачем контррозрахунку 3 % річних та інфляційних втрат не надано.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

25.07.2019 між позивачем, як постачальником, та Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго», правонаступником якого є відповідач, як замовником, укладено договір № 0261-09021 про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел (надалі - Договір). Додатковою угодою № 9 від 12.02.2024 Договір разом з додатками до нього викладено у новій редакції, умови якої поширюються на взаємовідносини сторін, які виникли з 26.01.2024 року. Надалі, додатковою угодою № 10 від 12.08.2024 Договір разом з додатками до нього викладено у новій редакції, умови якої поширюються на взаємовідносини сторін, які виникли з 31.07.2024 року.
Відповідно до п. 1.1. Договору, для забезпечення покриття економічно обґрунтованих витрат Постачальник послуг на виконання спеціальних обов`язків із купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, надає замовнику послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії (надалі - Послуга) в обсязі та на умовах, визначених цим договором. 
Згідно з пунктом 1.2. Договору Замовник сплачує Постачальнику послуг вартість наданих послуг відповідно до умов Договору. Згідно з п. 2.1 Договору вартість та порядок оплати Послуги визначаються з урахуванням вимог Порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26 квітня 2019 року № 641 (далі - Порядок), у розрахунковому періоді та відповідно до фактичних обсягів купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом постачальником послуг, визначеними згідно з Правилами роздрібного ринку електричної енергії затвердженими постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ) та Порядком продажу та обліку електричної енергії, виробленої активними споживачами, та розрахунків за неї, затвердженим постановою НКРЕКП від 29 грудня 2023 № 2651. 
У пункті 3.1 Договору визначено, що Постачальник послуг зобов`язаний: надавати послугу; здійснювати розрахунок вартості Послуги виходячи з фактичних обсягів купівлі виробленої електричної енергії за «зеленим» тарифом відповідно до Порядку; подавати Регулятору для затвердження розмір вартості послуги, погоджений замовником; повідомляти про вартість послуги, визначену в розрахунковому періоді. 
Відповідно до пункту 3.3 Договору Замовник зобов`язаний: приймати Послугу, яку надає Постачальник послуг за процедурою, визначеною Порядком; у повному обсязі здійснювати оплату вартості Послуги, розрахованої Постачальником послуг, погодженої замовником та затвердженої Регулятором; повертати підписані та належним чином оформлені акти приймання-передачі наданих послуг та акти коригування до акта приймання-передачі наданих послуг протягом п`яти днів з дня їх отримання; проводити оплату вартості послуги виключно у грошовій формі. 
Згідно з п. 4.1 Договору сторони цього Договору несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором відповідно до чинного законодавства. 
На виконання умов Договору за період з червня по грудень 2024 року, а також із липня по серпень 2025 року позивач передав, а відповідач прийняв послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел відповідно до наступних підписаних між сторонами актів приймання-передачі наданих послуг: Акт № 60/06 від 30.06.2024 року (за період з 01.06.2024 по 30.06.2024) на загальну вартість послуг у розмірі 68 633 419, 10 грн. без ПДВ (82 360 109, 92 грн. з ПДВ); Акт № 61/07 від 31.07.2024 року (за період з 01.07.2024 по 31.07.2024) на загальну вартість послуг у розмірі 63 422 160, 27 грн. без ПДВ (76 106 592, 32 грн. з ПДВ);Акт № 62/08 від 31.08.2024 року (за період з 01.08.2024 по 31.08.2024) на загальну вартість послуг у розмірі 80 192 558, 48 грн. без ПДВ (96 231 070, 18 грн. з ПДВ); Акт № 63/09 від 30.09.2024 року (за період з 01.09.2024 по 30.09.2024) на загальну вартість послуг у розмірі 55 720 110, 83 грн. без ПДВ (66 864 133, 00 грн. з ПДВ); Акт № 64/10 від 31.10.2024 року (за період з 01.10.2024 по 31.10.2024 року) на загальну вартість послуг у розмірі 40 385 975, 08 грн. без ПДВ (48 463 170, 10 грн. з ПДВ); Акт № 65/11 від 30.11.2024 року (за період з 01.11.2024 по 30.11.2024) на загальну вартість послуг у розмірі 21 624 492, 14 грн. без ПДВ (25 949 390, 57 грн. з ПДВ); Акт № 66/12 від 31.12.2024 року (за період з 01.12.2024 по 31.12.2024) на загальну вартість послуг у розмірі 5 657 252, 51 грн. без ПДВ (6 788 703, 01 грн. з ПДВ); Акт № 73/07 від 31.07.2025 року (за період з 01.07.2025 по 31.07.2025) на загальну вартість послуг у розмірі 102 105 542, 85 грн. без ПДВ (122 526 651, 42 грн. з ПДВ); Акт № 74/08 від 31.08.2025 року (за період з 01.08.2025 по 31.08.2025) на загальну вартість послуг у розмірі 133 327 076, 36 грн. без ПДВ (159 992 491, 63 грн. з ПДВ).
Оскільки відповідач оплату наданих позивачем послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел своєчасно та в повному обсязі не здійснив, позивач звертався до суду з позовом про стягнення боргу за період за період з квітня 2024 по листопад 2024 року.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.05.2025 у справі № 910/13199/25 стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" 178 296 977,46 грн основного боргу, 2 416 668,04 грн 3% річних, 14 787 906,37 грн інфляційних втрат та 739 722,50 грн судового збору. Провадження у справі в частині стягнення 28 574 417,55 грн основного боргу закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2025 у справі № 910/13199/25 залишено без змін.
Однак, відповідач не своєчасно здійснив повне погашення боргу, встановленого рішенням суду у справі № 910/13199/25, несвоєчасно здійснив оплату за грудень 2024 року, липень 2025 року, а також заборгував плату за серпень 2025 року в розмірі 12 656 085,19 грн. (із урахуванням заяв про зменшення розміру позовних вимог).
За приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).
Статтею 901 Цивільного кодексу України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
У частині 1 статті 903 Цивільного кодексу України визначено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 8 статті 33 Закону України "Про ринок електричної енергії" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) ОСП відповідно до цього Закону виконує функції, пов`язані з покладенням на нього спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільного інтересу із збільшення частки виробництва енергії з альтернативних джерел, підвищення ефективності комбінованого виробництва електричної та теплової енергії, інших спеціальних обов`язків.
Згідно з абзацом 3 частини 6 статті 63 Закону України "Про ринок електричної енергії" вартість послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії визначається у відповідні розрахункові періоди як різниця між вартістю електричної енергії, купленої ним за "зеленим" тарифом, та її вартістю, розрахованою за цінами ринку "на добу наперед". Розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії здійснюється постачальником універсальних послуг відповідно до порядку купівлі електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, з урахуванням доходу постачальника універсальних послуг від продажу гарантій походження електричної енергії, виробленої з відновлюваних джерел енергії. Вартість послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії затверджується Регулятором.
Вартість послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, що надається постачальником універсальної послуги (далі - ПУП) за розрахунковий місяць, розраховується за формулою, визначеною пунктом 15.1 глави 15 Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 26.04.2019 № 641 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Умовами пунктів 15.2. та 15.3. глави 15 Порядку (у вищезазначеній редакції) визначено, що протягом перших 12 днів календарного місяця, наступного за розрахунковим, ПУП направляє ОСП акт приймання-передачі та відповідний розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП. ОСП протягом п`яти календарних днів з дати отримання повертає акт приймання-передачі ПУП, підписаний зі своєї сторони, або надає до нього обґрунтовані зауваження, що містять вичерпні пояснення та документальне підтвердження причин непогодження розрахунку вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП. Протягом 2-х робочих днів після отримання від ОСП підписаного акта приймання-передачі ПУП надає Регулятору розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії та копію акта приймання-передачі для затвердження.
За умовами пункту 15.4. глави 15 Порядку ОСП здійснює 100% оплату ПУП вартості наданої послуги відповідно до акта приймання-передачі протягом трьох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП у розрахунковому місяці.
Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Судом установлено, що з урахуванням зменшення розміру позовних вимог, залишок заборгованості відповідача за серпень 2025 року становить 12 656 085,19 грн., є підтвердженим належними доказами та підлягає стягненню з відповідача.
Одночасно, судом прийняті до уваги доводи відповідача щодо несвоєчасної оплати позивачем, у свою чергу, послуг відповідача з передачі електричної енергії в інших договірних правовідносинах.
Проте, відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили, проте не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як слідує з розрахунку позивача, останнім нараховані інфляційні втрати та 3 % річних за прострочення платежів за період з червня 2024 року по листопад 2024 року, прострочення з оплати яких установлено у справі № 910/519/25; також позивачем нараховані інфляційні втрати та 3 % річних за прострочення платежів за грудень 2024 року, липень-серпень 2025 року з урахуванням поетапних оплат, загалом до 22.10.2025 включно.
Водночас, при нарахуванні інфляційних втрат за наступний місяць позивачем здійснюється додавання до суми основного боргу суму інфляційного збільшення за попередній місяць.
Відповідно до висновку Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеного в постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19, сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця. Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.
Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови КМУ №1078).
Дана правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19.
Також, Верховним Судом у постанові від 17.10.2018 у справі №916/1883/16 викладено правову позицію про те, що розрахунок індексу інфляції здійснюється не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць, що здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.
Здійснивши арифметичний перерахунок інфляційних втрат шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за весь період прострочення, але з урахуванням визначених позивачем періодів, суд дійшов про стягнення з відповідача 14153572,52 грн. інфляційних втрат, а саме: 602247,06 грн. за прострочення оплати платежу за червень 2024 року; 1671856,50 грн. за прострочення оплати платежу за липень 2024 року; 4642726,83 грн. за прострочення оплати платежу за серпень 2024 року; 3400766,16 грн. за прострочення оплати платежу за вересень 2024 року; 2464877,66 грн. за прострочення оплати платежу за жовтень 2024 року; 1290984,51 грн. за прострочення оплати платежу за листопад 2024 року; 43447,70 грн. за прострочення оплати платежу за грудень 2024 року; 36666,10 грн. за прострочення оплати платежу за липень 2025 року.
Одночасно, за арифметичним перерахунком суду, нараховані 3 % річних у сумі 4 827 790,39 грн. підлягають стягненню в повному обсязі.
Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до статі 129 ГПК України суд дійшов висновку про покладення понесених позивачем за зустрічним позовом витрат по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 25; ідентифікаційний код 00100227) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" (46016, м. Тернопіль, пр-т Злуки, будинок 2В; ідентифікаційний код 42145798) 12 656 085 (дванадцять мільйонів шістсот п`ятдесят шість тисяч вісімдесят п`ять) грн. 19 коп. основного боргу, 4 827 790 (чотири мільйони вісімсот двадцять сім тисяч сімсот дев`яносто) грн. 39 коп. трьох процентів річних, 14153572 (чотирнадцять мільйонів сто п`ятдесят три тисячі п`ятсот сімдесят дві) грн. 52 коп. інфляційних втрат, а також 379649 (триста сімдесят дев`ять тисяч шістсот сорок дев`ять) грн. 37 коп. витрат зі сплати судового збору.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Повне судове рішення складено: 02.03.2026 року.

Суддя К.В. Полякова