Справа № 686/8063/26
Провадження № 1-кп/686/1180/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2026 року       м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 , 
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у режимі відеоконференції кримінальне провадження № 22026000000000216 від 02.03.2026, (виділене з кримінального провадження №22022000000000147) за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новоставці, Бучацького району, Тернопільської області, зареєстрованого за місцем проживання та жителя АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, працює без оформлення трудових відносин, неодруженого, перебуває у фактичних шлюбних стосунках, раніше несудимого, рнокпп: НОМЕР_1 ,
установив:
У ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 28.10.2024, будучи незадоволеним соціально-економічним, політичним становищем України, діями Президента України, Верховної Ради України, керівників та інших посадових осіб органів державної влади під час повномасштабної збройної агресії РФ проти України, виник злочинний умисел, направлений на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, заперечення тимчасової окупації частини території України.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , не пізніше 28.10.2024, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів, в тому числі сформованих в умовах швидкого розвитку інформаційного суспільства в Україні та світі глобального інформаційного простору, використання інформаційно-телекомунікаційних технологій у всіх сферах життя, де особливого значення набувають проблеми інформаційної безпеки, як складової державної безпеки України, перебуваючи Хмельницькій області, більш точне місце не установлено, вирішив опублікувати відповідні публікації у мережі Інтернет, зокрема за допомогою належного йому акаунт-профілю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у соціальній медіа-платформі «Tik Tok».
Діючи з метою реалізації вказаного вище умислу, 28.10.2024 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання у місті Хмельницькому (більш точної адреси не встановлено), за допомогою невстановленого технічного пристрою, під`єднаного до мережі Інтернет, у соціальній медіа-платформі «Tik Tok», з використанням власного акаунт-профілю позначеного як « ОСОБА_6 », на своїй загальнодоступній для інших користувачів цієї соціальної мережі сторінці за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 », опублікував відеозапис такого змісту: «Особа 1: «Есть вероятность, что договоритесь с ОСОБА_20?».
путін: «О чём?».
Особа 1: «О мире, о дружбе».
путін: «Надежда умирает последней. Есть.».
Особа 1: «То, что мы теперь не друзья с Украиной - это потеря для нас?».
путін: «Да. Конечно. Ну, я уже много раз говорил, я считаю, что мы один и тот же народ.».
Особа 1: «Украинцам это очень не нравится.».
путін: «Ну, не знаю, нравится это или нет, но если посмотреть на реалии, это так и есть. Ведь, понимаете, украинцами называли людей, которые жили…».
Особа 1: «Украинцами.».
путін: «Украинцами».
Особа 1: «Украинцами.».
путін: «Украинцами. Но ведь про сегодняшнее и про завтрашнее, нужно знать историю. Нужно знать, кто мы такие. Откуда мы родом. Что нас объединяет. Нас объединяет…»
Особа 1: «У нас много разъединяет.».
путін: «Много разъединяет. Нужно не забывать про то, что нас объединяет. И не разрушать того, что есть. Ну, вот эта независимость от российского государства. Но не забывать, кто мы такие, откуда мы пришли. И, кстати говоря, отцы-основатели украинского национализма, они же никогда не говорили, что нужно обязательно рассориться с россией. Как это ни покажется странным, в их фундаментальных трудах 19-го века написано, что Украина, а - она многонациональна и должна быть федеративным государством, и б - выстроить обязательно хорошие отношения с россией. Нет, нынешние националисты это, видимо, подзабыли. Но я вам скажу, почему они это подзабыли. Знаете почему? Потому что в табеле о рангах самое главное - это не забота об интересах украинского народа. Ну, какой интерес у украинского народа, если в результате разрыва отношений с россией утрачено ракетостроение, судостроение, авиационное строение, двигателестроение? Ну, чего же здесь хорошего? Зачем это делать? Как… преимущества. Зачем же это? Ради чего? Потому что кому-то нравится разделять Украину и россию.» з підписом до відео «Есть вероятность чтобы договориться с Зе!?».
Відеозапис після його публікації став доступним для перегляду слідкувачам акаунту ОСОБА_4 із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у соціальній медіа-платформі «Тік-Ток» і випадковим користувачам застосунку, яким публікація демонструється за допомогою алгоритму рекомендацій під час перегляду сторінки «Рекомендоване».
За поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, ОСОБА_4 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 2 ст. 436-2 КК України.
Крім цього, ОСОБА_4 , діючи умисно, з політичних та ідеологічних мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, а також те, що зі змістом матеріалів, які він розміщує на власному акаунті із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у соціальній медіа-платформі «Tik Tok», може ознайомитись необмежена кількість осіб, із власної ініціативи, з метою поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, заперечення тимчасової окупації частини території України, використовуючи можливості мережі Інтернет повторно опублікував, шляхом розміщення у соціальній медіа-платформі «Tik Tok» на власному акаунті із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » такі публікації:
ІНФОРМАЦІЯ_3 за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » опубліковано відеозапис наступного змісту «Особа 1: « Это что, то есть Украины больше нет?».
Особа 2: «Великая Украина, с бывшей Луганской и Донецкой области со столицей в Горловке».
Особа 1: «Ну, это понятно. Тут вообще названия нет.».
Особа 2: «Целый месяц уже идут прения, никак не могут определиться. 
Особа 1: « Кошмар. ».
Особа 2: «Так, Черноморская Конфедерация. ».
Особа 1: «И много их?».
Особа 2: «Пока только Одесса, но у них очень большие амбиции. А здесь у нас Крымский эмират».
Особа 1: «А что с Херсонщиной?».
Особа 2: «Мы решили поделить Херсонщину поровну. Получилась північна Херсонщина і південна Херсонщина.».
Особа 1: «То есть Украины больше нет.».
Особа 2: «И все кричали Крым наш. Вы, кстати, кричали?».
Особа 1: «Конечно. Я всегда говорил: Крым наш.».
Особа 2: « А зря. ».
Особа 1: «А всі разом жити. А в Україні така природа людей, що вони самі по собі. І тому я впевнений, що, як ви кажете, і буде всієї нашої України, де всіх наших дітей і сім`ї ваші, родини ваші, і всіх пам`ятаємо тих, кого з нами немає, і ми мої мої співчуття. Його світло точно в нашій пам`яті і історії. Дякую. Дякую ще раз.».
Особа 3: «Зроблено, вітаємо.».
Особа 1: «Дуже приємно. А ти знаєш, що мені це подарував ОСОБА_11 ?».
Особа 3: «Вы вспомнили?».
Особа 1: «Да в Аргентині. Я коли у нього був на інавгурації, він мені подарував. Бач, ми користуємось подарунком. Ну наступного разу тут будемо запалювати свічки.» з підписом до відео « ІНФОРМАЦІЯ_4 »;
-28.05.2025 за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » опубліковано відеозапис наступного змісту « ОСОБА_12 : «Отстранили они от власти меня незаконно путем государственного переворота. И сейчас ищут пути, как прекратить войну прежде всего. Как восстановить экономику, война идёт, гибнут люди, страдают люди. Страна расколота. Во время президентства ОСОБА_12 этого не было. Кто страдает больше всего? Мирные жители. Вот в чём беда. Без боли на это смотреть не могу. Я не могу смотреть это часто. Я очень редко смотрю, и у меня всегда болит сердце. Всегда. Потому что я вижу знакомые лица, я вижу знакомые города, даже знакомые дома. Вот, разрушенные, понимаете? Это очень тяжело. Вообще, я считаю, всё, что сейчас происходит - это геноцид. Я в этом уверен. 
Особа 1: «Геноцид кого?».
ОСОБА_12 : «Геноцид населения. И когда у людей выбор, какой выбор: или мир, или война - конечно, мир. Майдан напугал и Крым, и Донбасс, и Юго-Восток Украины. Сегодня в этот конфликт втянут весь мир. россия не могла быть в стороне от этого конфликта. Конечно, не могла быть в стороне. Знаете, по каким причинам? В россии 30% населения, минимум, имеют этнические корни в Украине. Но это следствие того, что сделал Майдан. То, что произошло - это очень плохо, и нужно сегодня, сегодня искать пути, как выходить из этой ситуации.».
Особа 1: « Вернуть Крым в Как выходить из этой ситуации. ».
ОСОБА_12 : «Вот вы послушайте меня. Как выходить из этой ситуации? То, что произошло, уже это произошло.».
Особа 1: « Значит, Крым есть часть россии.».
ОСОБА_12 : «есть как факт, который случился. Но сегодня идёт война, полномасштабная война.».
Особа 1: «Вы когда-то описывали это как трагедию. А здесь в россии это воспринимается как восстановление справедливости. Как вы сегодня на это смотрите?».
ОСОБА_12 : «Я только что вам сказал, что если бы я остался, была бы такая война, наверное, ещё было бы жёстче, чем сейчас в стране. Я считал, что никакая власть не стоит капли крови людей. Поэтому я был против того, чтобы пролилась кровь в Украине, и я сделал всё, чтобы в Украине не было войны.».
Особа 1: «А вы тогда уже поняли, что может быть я никогда не вернусь?».
ОСОБА_12 : «Было очень тяжёлое решение. Было право выбора: или начинать, собирать войну, собирать людей и начинать войну, или выехать со страны. И я выбрал второе.».
Особа 1: «Ещё…» з підписом до відео «2010-2014… При нём только жизнь начиналась… ОСОБА_17 про Майдан и о ВОЙНЕ в Украине»;
05.10.2025 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 » опубліковано відеозапис наступного змісту «Закриті кордони... Да по**ру. Не роблять закони... По**ру. При владі гандони... Да по**ру. Україну тягнуть к дну... По**ру на эту страну. А реально, по**ру. А реально, по**ру. Досить кляті воровать, скоро будете тікать, всі ОСОБА_18 і ОСОБА_19 . Через кордони. ІНФОРМАЦІЯ_5 і менти. Будуть лєсом, полем йти. Тису плить, будуть пропагандони. Через кордони. Зірвав переговори. Да по**ру. Забив болт на закони. По**ру. Напи**ив мільйони. Да по**ру…Україну ввів в війну» з підписом до відео «Лапша зеленого приготовления. Скоро перемога. Тільки кордони 1991. Єднаємось».
Відеозапис після його публікації став доступним для перегляду слідкувачам акаунту ОСОБА_4 із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у соціальній медіа-платформі «Тік-Ток» і випадковим користувачам застосунку, яким публікація демонструється за допомогою алгоритму рекомендацій під час перегляду сторінки «Рекомендоване».
За поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування та визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, заперечення тимчасової окупації частини території України, вчиненого повторно, ОСОБА_4 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 3 ст. 436-2 КК України.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 , не оспорюючи жодних фактичних обставин кримінальних правопорушень, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та повідомив суду, що він усвідомив негативність свого вчинку та має проукраїнську позицію. 
Також обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив розмір процесуальних витрат у кримінальному провадженні.
З`ясувавши позицію учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Кримінальне провадження розглянуте згідно з вимогами ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 436-2 КК України як поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році та за ч. 3 ст. 436-2 КК України як поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування та визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, заперечення тимчасової окупації частини території України, вчинене повторно, винуватість у якому доведена поза розумним сумнівом.
Обвинувачений на момент вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждав, не страждає на такі і в теперішній час. Тому суд визнає його осудним та таким, який має нести кримінальну відповідальність за вчинене.
При призначенні покарання суд згідно із ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання. 
За положеннями статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Як випливає із законодавчих приписів, значення заходу примусу для досягнення його мети визначається не лише його суворістю, а й справедливістю. 
Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15 січня 2024 року у справі №722/594/22 вказала: виправлення як мета покарання - це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу.
Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів.
З моральної точки зору, виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.
При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які є нетяжким та тяжким злочинами проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, особу обвинуваченого, який є особою працездатного віку, має постійне місце проживання, неодружений та перебуває у фактичних шлюбних стосунках, працює без оформлення трудових відносин на будівництві, під диспансерним наглядом у лікаря психіатра не перебуває, не перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога, відомості щодо негативних характеристик ОСОБА_4 відсутні, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та не має судимостей.
Обставиною, що пом?якшує покарання обвинуваченому є щире каяття, при якому ОСОБА_4 висловив щирий жаль щодо свого вчинку, продемонстрував усвідомлення неприпустимості своїх дій.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому суд не встановив.
З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у виді позбавлення волі у середніх та мінімальні межі, визначеній санкціями ч. 2 ст. 436-2 КК України та ч. 3 ст. 436-2 КК України, зокрема за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.436-2 КК України 5( п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна і в силу ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточно визначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Суд також зазначає, що звільнення від відбування покарання з випробуванням (ст. 75 КК) може застосовуватися у випадках, коли у матеріалах кримінального провадження є дані, які є свідченням того, що зниження суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та самого засудженого зумовлює можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд також бере до уваги позицію обох сторін кримінального провадження, які в судових дебатах висловились про можливість призначення обвинуваченому покарання без реального його відбування.
Зважаючи на усі встановлені обставини, позицію ОСОБА_4 який ствердив, що бажає бути корисним суспільству та який під час судового розгляду продемонстрував усвідомлення негативності свого вчинку, розуміє необхідність спрямованості власної поведінки на підтримання цінностей суспільства, а не задля негативних його проявів уцілому та особливо в той час, коли наша країна бореться за збереження власної державності, національної безпеки, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Такий вид кримінально-правового примусу за конкретних обставин, відповідатиме меті кримінального провадження та буде справедливим.
Оскільки ОСОБА_4 засуджується до покарання у виді позбавлення волі без реального його відбування, клопотання про продовження запобіжного заходу відносно нього не надійшло, суд уважає, що застосований відносно обвинуваченого ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 25.02.2026 у справі №761/6590/26 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід скасувати, негайно звільнивши обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти.
Разом із цим, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України та ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» ОСОБА_4 у строк відбування покарання слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 24.02.2026 (дня затримання) до 10.04.2026 включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Накладений на речові докази ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 березня 2026 року (справа № 761/6674/26, провадження №1-кс/761/5261/2026) арешт слід скасувати, як такий, у якому відпала потреба. 
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 22285 грн.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 436-2 КК України, ч.3 ст.436-2 КК України та призначити йому покарання:
за ч.2 ст.436-2 КК України 3 (три) роки позбавлення волі без конфіскації майна,
за ч.3 ст.436-2 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України  ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки. 
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на  ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 
не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. 
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк призначеного ОСОБА_4 покарання строк його попереднього ув`язнення з 24 лютого 2026 року до 10.04.2026 включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою скасувати та негайно звільнити його з-під варти. 
Речові докази: мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 12 5G» у корпусі блакитного кольору, у силіконовому чохлі чорного кольору, модель: 23021RAA2Y, imei I: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 , із сім-картою НОМЕР_4  повернути ОСОБА_4 за належністю.
Арешт, накладений на речовий доказ ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 березня 2026 року (справа № 761/6674/26, провадження №1-кс/761/5261/2026) - скасувати.
Стягнути з  ОСОБА_4 на користь держави 22285 грн. процесуальних витрат на залучення експертів.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Суддя         ОСОБА_1