Провадження № 2/734/566/26 Справа № 734/354/26

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
10 квітня 2026 року 	селище Козелець	

Козелецький районний суд Чернігівської області, в складі:
головуючого-судді Іванюка Т.І.,
за участю: секретаря судових засідань Ієвлевої О.В,
позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -
в с т а н о в и в:
до Козелецького районного суду Чернігівської області звернулась представник позивача з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дитини з інвалідністю з дитинства, щомісячно, у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача та на утримання позивачки, з якою проживає дитина з інвалідністю, у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 з 24 листопада 2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем – ОСОБА_3 . Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дитина з інвалідністю з дитинства, яка потребує постійного догляду. Із листопада 2025 року відповідач фактично припинив належне матеріальне забезпечення сім`ї, кошти на утримання дітей надає нерегулярно та у змінних розмірах, що не забезпечує стабільного та достатнього рівня утримання дітей. Позивачка позбавлена можливості працевлаштування, оскільки здійснює постійний догляд за дитиною з інвалідністю та отримує державну соціальну допомогу, що підтверджується довідкою № 2 від 06.01.2025 року. Відповідач проходить військову службу у НОМЕР_1 окремій артилерійській бригаді, в/ч НОМЕР_2 .
Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 29 січня 2026 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
04.03.2026 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначає, що визнає окремі позовні вимоги. Заявлену вимогу про стягнення з нього аліментів на утримання дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач визнає. Також, відповідач наголошує на тому що, якщо проаналізувати випуски по картці/рахунку НОМЕР_3 за період з 01.12.2025 по 16.02.2026, у період з листопада 2025 року по лютий 2026 року відповідач регулярно здійснював перекази грошових сум на користь позивачки на утримання дітей на її банківський рахунок в АТ «Ощадбанк». Відповідач не визнає вимогу щодо стягнення аліментів на утримання позивача у зв`язку з поживанням з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дитиною з інвалідністю, та здійсненням постійного догляду за ним у розмірі 1 /6 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. ОСОБА_4 попри те, що має інвалідність, відвідує заклад середньої освіти, навчається у класі, не є учнем спеціальної групи, в цілому є активною дитиною, його захворювання незначною мірою впливає на його соціалізацію, й не позбавляє дитину здатності до самообслуговування у побуті. Він не потребує цілодобового догляду й перебування з ним позивача. ОСОБА_4 розуміє звернену до нього мову, самостійно одягається, вживає їжу, самостійно опікується своєю гігієною. Відсутні обставини, які б зумовлювали необхідність постійного догляду за дитиною з боку позивача. Також, згідно з довідкою №6 про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу від 03.01.2026 року, випискою з карти стац. хворого № 3106 від 03.01.2026 року, відповідач перебував на стаціонарному лікуванні з 21.12.2025 року по 03.01.2026 року у зв`язку із захворюванням, що суттєво вплинуло на його здоров`я та самопочуття.
15.03.2026 року на електронну адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача зазначає, що відповідач не цікавиться життям дітей та їх інтересами. Також, згідно довідки Ощадбанку за №1/212-152 від 11.03.2026 року, яка видана позивачці та в якій зазначений картковий рахунок, який відкритий на її ім`я в банківській установі, кошти, які зазначені у відзиві позивачка не отримувала. Також, представник позивача вважає, що тимчасова непрацездатність відповідача не свідчить про те, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання позивачки на час по догляду за сином до його повноліття.
Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримали, пославшись на доводи та обставини, викладені у позовній заяві та у відповіді на відзив. 
Відповідач в судове засідання не з`явився. Свої доводи виклав у відзиві за позовну заяву. 
Дослідивши матеріали цивільної справи, отримані у ході судового розгляду докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 24 листопада 2007 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області, Україна, 24 листопада 2007 року було укладено шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , після укладення шлюбу прізвище дружини – ОСОБА_7 .
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 06 березня 2018 року, виданого Козелецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 05 червня 2009 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області, сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно з довідкою №35 від 13.01.2026 року виданою Козелецькою селищною радою Чернігівського району Чернігівської області гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з: чоловіком, ОСОБА_3 (УБД), ІНФОРМАЦІЯ_6 , дочкою, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мати ОСОБА_1 дійсно здійснює догляд за дитиною з інвалідністю ОСОБА_5 .
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_7 від 17.08.2021 ОСОБА_5 , 2018 року народження, є дитиною з інвалідністю. Законний представник дитини з інвалідністю – ОСОБА_1 , 1980 р.н.
Згідно з висновком «Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні» Чернігівської обласної ради від 06.01.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має діагноз: дитячий аутизм із тяжкими розладами експресивності мови та когнітивного розладу, вираженого соціальною дезадаптацією (F84,0; F80,1; F06,7). За станом здоров`я йому продовжено державну соціальну допомогу терміном на 2 роки з 06 січня 2025 року.
Згідно з довідкою №08 від 18.02.2026 року Комунальної установи «Центр комплексної реабілітації дітей з інвалідністю» Козелецької селищної ради ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дитино з особливими потребами, потребує допомоги дорослого під час відвідування туалету, прийому їжі, одягання одягу. 
Відповідно до довідки від 17 лютого 2026 року №48 виданою Козелецьким ліцеєм №2 ОСОБА_1 дійсно перебуває на території ліцею під час освітнього процесу здобувачів освіти 1 класу. ОСОБА_5 є дитиною з особливими потребами. Він навчається в інклюзивному класі, де є асистент вчителя. Роль асистента виконує мати, так як ОСОБА_8 потребує підтримки дорослого під час перебування на перервах, під час прийому їжі, відвідування туалету тощо.
Позивач зазначає, що потребує допомоги на утримання, оскільки не має можливості працювати, так як доглядає за сином, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має таку можливість.
Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК України) і виплачуються щомісячно.
При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення.
Крім того, згідно зі статтею 180 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до приписів ст. 1 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в України» дитина з інвалідністю - особа до досягнення нею повноліття (віком до 18 років) зі стійким обмеженням життєдіяльності, якій у порядку, визначеному законодавством, встановлено інвалідність.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» дитина з інвалідністю - дитина зі стійким розладом функцій організму, спричиненим захворюванням, травмою або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що зумовлюють обмеження її нормальної життєдіяльності та необхідність додаткової соціальної допомоги і захисту.
Згідно з ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.
Положеннями ч. 1 ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.
Частиною 2 ст. 88 СК України передбачено, що розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.
Із аналізу норм ст. 88 СК України випливає, що право на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів, а саме: проживання одного з подружжя з дитиною з інвалідністю та опікування нею; нездатністю дитини обходитися без постійного стороннього догляду; спроможністю другого з подружжя надавати матеріальну допомогу.
Суд враховує те, що право того з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, на утримання, пов`язане з виникненням досить складних життєвих обставин, у яких останній з об`єктивних причин значно більшою мірою виконує обов`язки по догляду і розвитку дитини, зазнає більших фізичних та психологічних навантажень і у зв`язку з цим потребує додаткової підтримки. А тому відповідач зобов`язаний брати участь у забезпеченні матеріального благополуччя позивачки, з якою проживає їх спільна дитина з інвалідністю, як це визначено приписами ч. 2 ст. 88 СК України.
Відповідно до ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно.
На підставі ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони є законними та повністю визнані відповідачем. 
Вирішуючи питання щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на її утримання, як матері, з якою проживає дитина з інвалідністю, суд зазначає наступне. 
З матеріалів справи вбачається, що позивач проживає разом із малолітнім сином ОСОБА_5 , якому встановлено інвалідність, у зв`язку із чим дитина потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується відповідними медичними документами, довідками закладів.
Отже, факт спільного проживання дитини з позивачем, здійснення нею постійного догляду за сином та неможливості працевлаштування підтверджується сукупністю наданих доказів.
Наявність у відповідача інших утриманців судом не встановлена. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, передбачених статтею 188 СК України, також не встановлено.
Оскільки позивачка потребує матеріальної допомоги на своє утримання, як матері, з якою проживає дитина з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду та якою вона опікується, а відповідач може надавати матеріальну допомогу, тому право позивачки на аліменти підлягає захисту судом шляхом стягнення аліментів з відповідача на утримання позивачки.
При визначенні розміру аліментів в цій частині позову, суд враховує, що відповідач є діючим військовослужбовцем, отримує грошове забезпечення, відтак має можливість сплачувати аліменти. Даних про те, що останній несе витрати по утриманню інших осіб, крім тих, що зазначені у позовній заяві, суду не надано. При цьому суд приймає до уваги доводи відповідача щодо його стану здоров`я про що ним надано відповідні докази. 
З огляду на викладене, а також виходячи з принципів розумності, справедливості та добросовісності, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, у зв`язку із чим з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання позивачки у вигляді 1/8 частини від усіх видів доходу відповідача, щомісячно.
Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Отже, визначений судом розмір аліментів підлягає стягненню із 25 січня 2026 року та на весь час проживання та опікування позивачкою дитиною з інвалідністю.
Суд звертає увагу сторін, що згідно зі статтею 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 141 ЦПК України, позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду. Відповідач відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» також звільнений від сплати судового збору. Відтак, судові витрати підлягають віднесенню за рахунок держави. 
Керуючись ст. ст. 2, 80, 81, 141, 258 - 259, 263 - 265, 268, 273, 280 - 282, 289 ЦПК України, ст.ст. 181, 182, 183 СК України, суд
у х в а л и в:
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей та матері, з якою проживає дитина з інвалідністю, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 ( РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ’3167) аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дитини з інвалідністю з дитинства, у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 25.01.2026 року і до досягнення кожною дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. 
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ’3167) аліменти на її утримання, як матері, з якою проживає дитина з інвалідністю, у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 25.01.2026 року та протягом всього часу проживання та здійснення такого догляду, але не довше ніж до досягнення дитиною повноліття.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог - відмовити. 
Судові витрати віднести за рахунок держави. 
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення платежу (аліментів) за один місяць.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_10 , АДРЕСА_1 ).
Відповідач: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_8 , АДРЕСА_1 ).

Суддя