ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18005, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 307, тел. канцелярії (0472) 31-21-49, inbox@ck.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м. Черкаси Справа № 925/1591/25

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Вовчанській К.Ю., без участі представників сторін, розглянувши в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом Акціонерного товариства “Українська залізниця” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Елтра Україна” про стягнення 159013 грн 34 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач – Акціонерне товариство “Українська залізниця”, через систему “Електронний суд”, звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Елтра України” (далі – відповідач, а разом - сторони) про стягнення, на підставі пункту 9.3.1. укладеного сторонами договору закупівлі матеріально-технічних ресурсів № ОД/НХ-25-596-НЮ від 27.08.2025 року, 111342 грн. 60 коп. штрафу, 38598 грн. 77 коп. пені за порушення строків поставки товару, що разом становить 149941 грн. 37 коп., та відшкодування судових витрат.
Позов мотивований порушенням відповідачем строків поставки товару за договором закупівлі матеріально-технічних ресурсів № ОД/НХ-25-596-НЮ від 27.08.2025 року, пунктом 9.3.1. якого передбачена відповідальність у виді штрафу та пені.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 25.12.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 925/1591/25 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, без виклику, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.
Представник позивача, через систему “Електронний суд”, 06.01.2026 року подав заяву про збільшення позовних вимог (вх. №212/26, а.с. 31-32), в якій просив суд стягнути з відповідача станом на 06.01.2026 року 111342 грн 60 коп. штрафу та 47670 грн 74 коп. пені, що разом становить 159013 грн 34 коп., відшкодувати судові витрати.
Відповідач в особі представника подав, через систему “Електронний суд”, 14.01.2026 року заяву про вступ у справу представника (вх. 641/26, а.с. 35), 15.01.2026 року відзив на позов (вх.№731/26, а.с. 38-42), в якому просив визнати поважними причини пропуску строку на подачу відзиву, враховуючи укладення відповідачем лише 12.01.2026 року договору про надання правничої допомоги адвокатом Оприсняком Б.Р., суд поновити строк на подачу відзиву. За змістом відзиву відповідач заперечив обґрунтованість позовних вимог, вказав на погодженість сторонами п. 4.2. Договору яким передбачено здійснення поставки товару тільки на підставі наданої письмової рознарядки покупця, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності покупця прийняти товар за вказаним у ній місцем поставки товару. Доданий до позову лист №№НХ04/1718н від 02.140.2025 року не є передбаченою п. 4.2. Договору письмовою рознарядкою ні за назвою, ні за змістом, тому у відповідача відсутні підстави для поставки товару та відповідно відсутній факт порушення строку його поставки,тому просив суд врахувати правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 21.06.2023 року у справі № 910/11489/22, відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, вказав попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, які відповідач планує понести у зв`язку з розглядом справи – 20000 грн, остаточний розмір яких буде подано в порядку ч.8 ст 129 ГПК України.
19.01.2026 року представник позивача подав, через систему “Електронний суд”, відповідь на відзив (вх. № 897/26, а.с. 50-53), в якій заперечив доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву, зазначив, що поведінка відповідача суперечить принципу добросовісності, просив задовольнити позов повністю, у разі відмови у задоволенні позову – зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 3000 грн.
Суд дослідивши заяву позивача про збільшення позовних вимог (вх. № 212/26 від 06.01.2026 року), прийняв її до провадження. 
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог – до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
З урахуванням заяви позивача вх. № 212/26 від 06.01.2026 року, предметом уточненого позову є вимога про стягнення з відповідача, на підставі договору закупівлі матеріально-технічних ресурсів № ОД/НХ-25-596-НЮ від 27.08.2025 року, 111342 грн 60 коп. штрафу та 47670 грн 74 коп. пені, що разом становить 159013 грн 34 коп. та відшкодування судових витрат.
Також з урахуванням ст. 119 ГПК України суд, визнав поважними причини пропуску відповідачем строку, поновив відповідачу строк на подачу відзиву та прийняв поданий 15.01.2026 року відзив на позов за вх. №731/26 до провадження.
Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, судом підписано рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши подані представниками сторін заяви по суті справи і з процесуальних питань, наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд відмовляє у задоволенні уточненого позову повністю з таких підстав. 
27.08.2025 року за результатами процедури закупівлі №UA-2025-07-31-004387-a, №28653676 - запасні частини до електровозів ВЛ (Вкладиші моторно-осьового підвішування) ДК 021:2015 (34630000-2 Частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу; обладнання для контролю залізничного руху), між позивачем - Акціонерним товариством «Українська залізниця», як покупцем, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Елтра Україна», як постачальником, укладено договір про закупівлю матеріально-технічних ресурсів №ОД/НХ-25-569-НЮ (далі – Договір; а.с.12-20), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язався поставити та передати у власність покупцю товар, відповідно до Специфікації № 1 (Додаток 1) та Технічних та якісних характеристик товару, документів з якості та оцінки відповідності товару (Додаток 2), що є невід`ємними частинами цього Договору, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити цей товар на умовах цього Договору.
У Договорі його сторони погодили всі істотні умови, зокрема, домовилися про наступне:
п.1.2. - найменування товару: Запасні частини до електровозів ВЛ (Вкладиші моторно-осьового підвішування) ДК 021:2015 (34630000-2 Частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу; обладнання для контролю залізничного руху)(Лот 1 - Частини локомотивів чи рухомого складу);
п.1.3. - кількість, асортимент, марка, рік виготовлення та виробник ТОВАРУ визначаються у Специфікації № 1 (Додаток 1) до цього Договору;
п.2.1. - постачальник повинен поставити покупцеві товар, якість якого відповідає нормативно-технічним документам та характеристикам, зазначеним у Специфікації № 1 (Додаток 1) та Технічних та якісних характеристиках товару, документах з якості та оцінки відповідності товару (Додаток 2) до цього Договору;
п.4.2. - поставка товару проводиться партіями протягом строку дії Договору тільки на підставі наданої письмової рознарядки покупця, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності покупця до приймання товару. Партією товару вважається обсяг одиниць товару, визначений покупцем у рознарядці, якщо інше не вказано в самій рознарядці. Строк поставки товару - протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати надання письмової рознарядки покупцем. Місце поставки товару: м. Одеса або на адресу іншого підрозділу вказаного у рознарядці. Право власності на товар переходить до покупця з дати поставки товару;
п.4.3. - зі сторони покупця рознарядка підписується з урахуванням вимог Статуту покупця щонайменше двома уповноваженими особами покупця з числа таких:
- директор (особа, що виконує його обов`язки) регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця»;
- перший заступник директора (особа, що виконує його обов`язки) регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця»;
- головний інженер (особа, що виконує його обов`язки) регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця»;
- заступник директора (особа, що виконує його обов`язки) регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця»;
- начальник, заступники начальника служби організації та проведення закупівель регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» та керівники виробничих підрозділів служби організації та проведення закупівель регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця».
Покупець не несе відповідальності та обов`язку оплати за поставлений товар за рознарядкою, що підписана іншими особами, ніж тими, посади яких визначені у цьому пункті Договору;
п.4.5. - сторони домовились, що рознарядка покупця на товар направляється ним постачальнику в один з таких способів:
- на поштову адресу постачальника, зазначену в цьому Договорі (листом з оголошеною цінністю та описом вкладення і повідомленням про вручення);
- вручається уповноваженому представнику постачальника під розпис;
- шляхом відправлення на електронну адресу постачальника (зазначену в цьому Договорі) скан-копії відповідної рознарядки в форматі PDF або в будь-якому іншому форматі, який забезпечує можливість ознайомлення зі змістом документу. Документ вважається отриманим постачальником з дати його направлення покупцем на електронну адресу постачальника, підтвердженням чого є відповідна роздруківка з поштового програмного забезпечення покупця;
п.4.6. - датою поставки товару вважається дата підписання сторонами Акта прийому-передачі товару або видаткової накладної;
п.6.1. - покупець оплачує поставлений постачальником товар за ціною, вказаною у Специфікації № 1 (Додаток 1) до цього Договору. Ціна товару включає вартість товару, тари (упаковки), а також інші витрати постачальника, пов`язані з виконанням цього Договору;
п.6.3. - ціна Договору становить 680427,00 грн без ПДВ, крім того ПДВ 20% 136 085,40 грн, усього з ПДВ 816512,40 грн. Ціна Договору включає в себе обов`язкові платежі, у тому числі на користь третіх осіб, пов`язані з виконанням цього Договору. Будь-яка додаткова вартість окремих витрат, пов`язаних з виконанням цього Договору, не сплачується покупцем окремо та вважається врахованою у ціні цього Договору;
п.7.1. - оплата за товар здійснюється у безготівковій формі, шляхом перерахування покупцем грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника;
п.7.2. - оплата за кожну партію поставленого товару за цим Договором проводиться покупцем на 30 (тридцятий) календарний день з дати підписання Акта прийому-передачі товару або видаткової накладної за умови реєстрації податкової накладної не пізніше ніж за 3 (три) календарні дні до дати оплати, визначеної цим пунктом, та оформленої згідно з вимогами законодавства України, та відповідно до рахунку-фактури на поставлену партію товару;
п.8.3.1. – постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки та на умовах, що встановлені цим Договором;
п.9.1. - за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим Договором винна сторона несе відповідальність згідно з цим Договором і законодавством України;
п.9.3.1. - постачальник за цим Договором несе таку відповідальність: при порушенні строків поставки постачальник оплачує покупцю штраф у розмірі 15 (п`ятнадцять) % від вартості непоставленого в строк товару на умовах, передбачених п. 4.2 цього Договору, а за прострочення понад 15 (п`ятнадцять) календарних днів додатково стягується пеня у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого в строк товару, яка нараховується за кожен день прострочення до дати виконання постачальником зобов`язання щодо поставки товару або до останнього дня строку дії цього Договору (якщо постачальник не виконав і не підтвердив намір виконати своє зобов`язання щодо поставки, яке виникло під час дії цього Договору). При цьому постачальник не звільняється від виконання своїх зобов`язань поставити товар, якщо про інше його не попередив письмово покупець;
п.9.5. - у разі неправильного оформлення товаросупровідних документів, розбіжностей між ними та умовами цього Договору, що призвело до нарахування штрафів та/або пені (штрафних санкцій), та/або непередбачуваних витрат при митному оформленні товару, постачальник відшкодовує такі штрафні санкції та/або витрати покупцю у повному обсязі;
п.9.6. - сплата штрафних санкцій не звільняє сторони від виконання взятих на себе зобов`язань;
п.12.2. - у випадку прийняття покупцем рішення про застосування до постачальника оперативно-господарських санкцій, покупець має письмово повідомити про це постачальника;
п.12.4. - у разі прийняття покупцем рішення про застосування оперативно - господарської санкції він протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня прийняття такого рішення письмово повідомляє про застосування оперативно-господарської санкції постачальника на адресу його місцезнаходження, зазначену в Договорі, та надсилає копії листа на електронну адресу постачальника;
п.17.1. - строк дії цього Договору встановлюється з дати його підписання сторонами до 31.12.2025 року;
п.17.2. - закінчення строку дії цього Договору не звільняє сторони від обов`язку виконання у повному обсязі взятих на себе за цим Договором зобов`язань щодо поставки та оплати товару, а також гарантійних зобов`язань на товар, на умовах, визначених цим Договором;
п.19.1. – невід`ємною частиною договору є:
п.19.1.1. – додаток 1 - специфікація №1(а.с.20 на звороті), що містить ціну Договору за товар - 680427 грн без ПДВ, крім того ПДВ 20% - 136085 грн 40 коп., всього з ПДВ – 816512 грн 40 коп. Специфікація підписана представниками обох сторін, їх підписи посвідчені їхніми печатками;
п.19.1.2. – додаток 2 - технічні та якісні характеристики товару, документи з якості та оцінки відповідності товару (а.с. 21).
Договір підписаний представниками обох сторін, їх підписи посвідчені їхніми печатками.
За твердженням позивача він 02.10.2025 року звернувся до відповідача засобами електронної пошти з листом-заявкою вих.№НХ04/1718н (а.с.11; 23) на поставку товару, в якому зазначалися: код товару за класифікатором ТМР – 1017079; найменування – «Вкладиші моторно-осьового підвішування»; номер креслення, ДСТу(ТУ) – 8ТН.263.028-029; кількість – 30 шт; ціна без ПДВ – 20619 грн; сума без ПДВ – 618570 грн; всього з ПДВ 742284 грн, ПДВ 20% - 123714 грн. У листі-заявці вказано обов`язок начальника виробничого підрозділу служби ОПЗ Одеського головного матеріально-технічного складу філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» прийняти продукцію встановленим порядком. Лист-заявку підписано електронними підписами (КЕП) уповноважених осіб - начальником служби Ігорем Талановим і заступником начальника служби Олегом Вітушкіним. Після підписів уповноважених осіб у листі містяться реквізити заявки - № 2754 від 08.09.2025 № ЦХ-17/6435н від 26.09.2025 року.
У зв`язку з не поставкою відповідачем замовленого позивачем 02.10.2025 року товару, 13.11.2025 року позивач звернувся засобами електронного зв`язку з претензією за вих.№ НХ-04/2091 (а.с.8-10), в якій пропонував в добровільному порядку сплатити штраф за порушення умов п.4.2 Договору, передбачений п. 9.3.1. Договору в сумі 111342 грн на вказані реквізити та поставити товар відповідно до письмової рознарядки №НХ04/1718н від 02.10.2025 року. 
Відповідач претензію позивача залишив без відповіді та виконання, що стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення на підставі п. 9.3.1. договору закупівлі матеріально-технічних ресурсів №ОД/НХ-25-596-НЮ від 27.08.2025 року штрафу та пені.
Отже, спірні правовідносини сторін виникли із договору закупівлі матеріально-технічних ресурсів №ОД/НХ-25-596-НЮ від 27.08.2025 року, вимоги позивача і заперечення відповідача витікають із суті прав та зобов`язань сторін за цим договором.
Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань поставки, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості поставки - параграфом 3 глави 54 ЦК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір – розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 ЦК України. 
Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.
Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 1, ч. 2 п.п. 5, 8 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Розділ I книги 5 ЦК України врегульовує загальні положення про зобов`язання, зокрема:
зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509);
сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (ч.ч. 1, 3 ст. 510);
одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525);
зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526);
якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530);
зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ч.ч. 1, 2 ст. 598);
зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599);
порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610);
у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611);
боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612);
особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (ст. 617).
Розділ IІ книги 5 ЦК України врегульовує загальні положення про договір, зокрема:
договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626);
відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627);
зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628);
договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629);
ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається (ч.ч. 1-3 ст. 632);
договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638);
зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 651);
у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах (ч. 1 ст. 652);
у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (ч. 1 ст. 653);
зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 654).
Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
З огляду на викладені обставини справи і наведені норми законодавства суд вбачає, що 27.08.2025 року за результатами процедури закупівлі №UA-2025-07-31-004387-a, №28653676 - запасні частини до електровозів ВЛ (Вкладиші моторно-осьового підвішування) ДК 021:2015 (34630000-2 Частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу; обладнання для контролю залізничного руху), між позивачем - Акціонерним товариством «Українська залізниця», як покупцем, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Елтра Україна», як постачальником, укладено договір про закупівлю матеріально-технічних ресурсів №ОД/НХ-25-569-НЮ.
Сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов вказаного договору, включаючи предмет, ціну, умови поставки, відповідальність сторін тощо.
Пунктами 4.2.,4.3.,4.5. Договору сторони погодили, що поставка товару проводиться партіями протягом строку дії Договору тільки на підставі наданої письмової рознарядки покупця, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності покупця до приймання товару. Партією товару вважається обсяг одиниць товару, визначений покупцем у рознарядці, якщо інше не вказано в самій рознарядці. Строк поставки товару - протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати надання письмової рознарядки покупцем. Місце поставки товару: м. Одеса або на адресу іншого підрозділу вказаного у рознарядці. Право власності на товар переходить до покупця з дати поставки товару. Рознарядка покупця на товар направляється ним постачальнику в один з таких способів:на поштову адресу постачальника, зазначену в цьому Договорі (листом з оголошеною цінністю та описом вкладення і повідомленням про вручення);вручається уповноваженому представнику постачальника під розпис;шляхом відправлення на електронну адресу постачальника (зазначену в цьому Договорі) скан-копії відповідної рознарядки в форматі PDF або в будь-якому іншому форматі, який забезпечує можливість ознайомлення зі змістом документу. Документ вважається отриманим постачальником з дати його направлення покупцем на електронну адресу постачальника, підтвердженням чого є відповідна роздруківка з поштового програмного забезпечення покупця.
Таким чином, сторони у Договорі передбачили чіткий алгоритм дій, необхідний для здійснення поставки товару, в погоджені строки та місце поставки.
Позивач, посилаючись на пункти 4.2.- 4.3., п.4.5 Договору вказав, що саме лист-заявка вих.№НХ04/1718н він 02.10.2025 року є його письмовою рознарядкою на поставку Одеській залізниці товару - Вкладиші моторно-осьового підвішування в кількості 30 шт за класифікатором ТМР – 1017079 на суму 742284 грн, яку відповідач отримав засобами електронного зв`язку на вказану електронну адресу, однак, безпідставно не вчинив дій з поставки товару у строк до 01.11.2025 року включно. 
Разом з тим, лист-заявка вих.№НХ04/1718н він 02.10.2025 року не містить даних про місце поставки партії товару адреси поставки / складу позивача, що є необхідною складовою даних письмової рознарядки погодженої сторонами в п.4.2. Договору.
Суд зазначає, що Договором не визначено місце його виконання, а у його п.4.2 зазначено лише місце поставки товару: «м.Одеса або на адресу іншого підрозділу вказаного у рознарядці», тобто здійснення поставки без визначення адреси, за якою ця поставка має бути здійснена.
Місцезнаходження позивача автоматично не визначає місце виконання будь-якого Договору, стороною якого є позивач. Окрім цього, у відповідності до ст. 93 ЦК України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку. 
Суд вважає за необхідне звернути увагу на принцип сontra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. При цьому це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін» (under the diminant sinfluence of the party).
Також як зазначив Верховний Суд у постанові від 07.10.2020 року у справі №450/2286/16-ц (провадження №61-2032св19) добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium - принцип добросовісності.
Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.
Отже, укладаючи договір про закупівлю матеріально-технічних ресурсів №ОД/НХ-25-569-НЮ від 27.08.2025 року сторони погодили його п.п. 4.2.- 4.3., 4.5. Договору тобто позивач узяв на себе обов`язок здійснення замовлення товару – письмовою рознарядкою, із чітким зазначенням її змісту, включаючи місце поставки товару, чого лист-заявка позивача вих.№НХ04/1718н він 02.10.2025 року не містить, як і Договір, разом з тим, позивач не був обмежений у праві погодити у договорі інший порядок поставки товару.
Враховуючи, що позивачем не доведено порушення відповідачем строку виконання зобов`язання за договором в частині поставки товару за листом-заявкою вих.№НХ04/1718н він 02.10.2025 року, оскільки в останнього не виникло обов`язку з такої поставки, суд зазначає про відсутність підстав для застосування до відповідача штрафних санкцій за порушення зобов`язання, передбаченого п. 4.2 Договору та відповідно відсутність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача штрафу, пені за порушення строків поставки товару передбаченого п. 9.3.1. Договору.
Відповідно до частин 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів в Україні», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Відповідно до частин 1, 4 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:
учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);
належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);
обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);
достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);
наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);
учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);
суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, з урахуванням викладених обставин справи, умов Договору та наведених норм законодавства, позов задоволенню не підлягає.
Оскільки у задоволені позову відмовлено, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за його подання і розгляд покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, ст.ст. 236-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.
Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано 16.03.2026 року.

Суддя Грачов В.М.