Справа № 291/108/26
Провадження №1-кп/291/67/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року селище Ружин

Ружинський районний суд Житомирської області 
в складі головуючого судді - ОСОБА_1 
за участю: 
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 
прокурора - ОСОБА_3 
обвинуваченого - ОСОБА_4 
захисника - ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ружинського районного суду Житомирської області кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025060570000071 від 21.12.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голубівка Ружинського району Житомирської області, українця, громадянин України, із середньою освітою, жителя АДРЕСА_1 , інваліда ІІ групи з дитинства, не працюючого, не одруженого, не депутата, згідно ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 259 КК України,
встановив:
21 грудня 2025 року о 17 години 50 хвилин, у ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, виник злочинний умисел, спрямований на порушення громадської безпеки, шляхом завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху сміттєзвалища побутових відходів, яке знаходиться за межами с. Заріччя Ружинської територіальної громади Бердичівського району Житомирської області.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 21.12.2025 о 17 год.50 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи належний йому мобільний телефон марки «SigmaX- style171 mini», imei: НОМЕР_1 , з абонентським номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 , діючи умисно, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що повідомлена ним інформація є неправдивою та розуміючи, що таке повідомлення створить обстановку страху у населення, а також порушує громадську безпеку, зателефонував на спец - лінію «112» Управління організаційно аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Житомирській області та повідомив завідомо неправдиву інформацію про підготовку вибуху, а саме, що він замінував вищевказане сміттєзвалище побутових відходів.
За результатами перевірки слідчо-оперативною групою ВП № 2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області встановлено, що повідомлення ОСОБА_4 про підготовку вибуху є неправдивим, а будь яких вибухових пристроїв, вибухонебезпечних предметів та речовин на території вказаного сміттєзвалища побутових відходів не виявлено.
Крім того, 21.12.2025 року не пізніше 18 год.04 хв. у ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, виник злочинний умисел, спрямований на повторне порушення громадської безпеки, шляхом завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху житлового будинку працівника поліції ОСОБА_6 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 21.12.2025 о 18 год.04 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи належний йому мобільний телефон марки «SigmaX- style171 mini», imei: НОМЕР_1 , з абонентським номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 , діючи умисно, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що повідомлена ним інформація є неправдивою та розуміючи, що таке повідомлення створить обстановку страху у населення, а також порушує громадську безпеку, повторно зателефонував на спец - лінію «112» Управління організаційно аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Житомирській області та повідомив завідомо неправдиву інформацію про підготовку вибуху, а саме, що він замінував вищевказаний житловий будинок, який належний працівнику поліції ОСОБА_6 .
За результатами перевірки слідчо- оперативною групою ВП № 2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області встановлено, що повідомлення ОСОБА_4 про підготовку вибуху є неправдивим, а будь яких вибухових пристроїв, вибухонебезпечних предметів та речовин в житловому будинку, господарських приміщень на території домогосподарства за вищевказаною адресою не виявлено.
Своїми умисними діями, які виразилися у завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи інші тяжкі наслідки, вчиненого повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 259 КК України.
Допитанийу судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленному обвинувачені визнав повністю та показав, що дійсно він вчинив кримінальне правопорушення за тих обставин, що вказані в обвинувальному акті, дійсно телефонував на спец - лінію та повідомив про замінування, перебував в стані алкогольного сп`яніння, про скоєне жалкує, щиро кається.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні просила врахувати стан здоров`я обвинуваченого, те що він потребує лікування, вважає недопустимим доказ довідку щодо стану алкогольного сп`яніння обвинуваченого оскільки в ній не зазначено години проведення освідування, що могло вплинути на його результат.
Крім визнання підсудним своєї вини, обставини в яких обвинувачується і вина ОСОБА_4 підтверджується фактичними обставинами справи та зібраними і дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема показаннями допитаних під час судового розгляду кримінального провадження свідків.
Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомив, що є працівником поліції. Вказує, що 21.12.2025 орієнтовно біля 18 години, на вулиці вже було темно, приїхали працівники поліції та повідомили що його будинок і прилегла територія замінована, тому ОСОБА_6 з ОСОБА_7 евакуювали. Згодом приїхала слідча. Зауважує, що з обвинуваченим не перебуває у неприязних відносин, але ОСОБА_4 має психічний розлад та від нього неодноразово надходили виклики до поліції. Після огляду будинку та прилеглої території не було знайдено предметів та ознак замінування.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомила у порядку вільної розповіді, що 21.12.2025 працівники поліції повідомили про замінування її будинку, провели перевірку. За результатами проведених відповідних обстежень на території не виявлено ознак замінування. Вказує, що обвинувачений є її односельчанином, неприязних відносин між ними не було. Після огляду будинку та прилеглої території не було знайдено предметів та ознак замінування.
Показання свідків суд вважає належними та допустимими доказами, відповідно до ст. 85, 86 КПК України, оскільки вони підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у цьому провадженні, а також здобуті, шляхом їх безпосереднього допиту в судовому засіданні.
Окрім показань свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_4 доводиться дослідженими у судовому засіданні, згідно положень статей 358, 359 КПК України, зібраними письмовими доказами, звуко- і відеозаписами, а саме:
- витягом з ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження №12025060570000071 від 21.12.2025, за фактом замінування сміттєзвалища с. Голубівка, Бердичівського району та житлового будинку працівника поліції ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.116-117); 
- рапортом від 21.12.2025 про виявлене кримінальне правопорушення; Відповідно до рапорту 21.12.2025 отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 2109 від 21.12.2025 року як: повідомлення про замінування. В результаті вказаної інформації встановлено, що 21.12.2025 о 17:52 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 21.12.2025 о 17:50 за АДРЕСА_1 , з`єднано через 112 оператор повідомила, що зателефонував невідомий та повідомив що йому не виплачують пенсію, тому він замінував звалище та станеться вибух. Точну адресу не вказав, анкетні дані також. Більше інформації оператор 112 не з`ясував. З попередніх карток заявником є ОСОБА_4 (а.с.118-119);
- протоколом огляду місця події із фототаблицею від 21.12.2025, складеного слідчим СВ ВП №2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області у присутності 2-х понятих, відповідно до якого огляд розпочато о 18 год. 15 хв. та закінчено о 18 год. 45 хв. та ним встановлено: оглянуте місце події являється відкритою земельною ділянкою сміттєзвалища побутових відходів, що знаходиться в південо-західній частині від с. Заріччя та с-щаРужин Бердичівського району Житомирської області площею близько 2 га. Під час обстеження вказаної ділянки будь- яких підозрілих предметів, що схожі на вибуховий пристрій, не виявлено (а.с.120-121);
- протоколом огляду місця події із фототаблицею від 21.12.2025, розпочатого о 19 год. 03 хв. та закінченого о 19 год. 57 хв., складеного старшим слідчим СВ ВП №2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області у присутності 2-х понятих, за участю власника (користувача) приміщення чи іншого володіння особи ОСОБА_4 , відповідно до якого встановлено: оглядом місця події являється домогосподарство АДРЕСА_1 . Прилегла територія домогосподарства не огороджена, знаходиться на ній цегловий житловий будинок, побілений вапном з шиферним дахом. Під час огляду будинку встановлено, що в будинку виявлено ОСОБА_4 , який мав при собі мобільний телефон т/м «SigmaminiX-style 171» ІМЕІ: НОМЕР_1 , з sim-картою № НОМЕР_3 . В ході огляду виявлено вихідні виклики на лінію «102» 21.12.2025 о 17:39, 21.12.2025 о 17:39, 21.12.2025 о 17:53, 21.12.2025 о 17:54, 21.12.2025 о 17:55. Присутній під час огляду ОСОБА_4 повідомив, що дійсно телефонував на лінію «102» та повідомив про неправдивий виклик про замінування будинку, де проживає ОСОБА_8 ході огляду будинку вибухівки не виявлено (а.с.122-129); 
-заявою ОСОБА_6 від 21.12.2025 про надання дозволу працівникам поліції на огляд домоволодіння та присадибної ділянки (а.с.130);
-протоколом огляду місця подіїі з фото таблицею від 21.12.2025 розпочатого о 19 год. 59 хв. та закінченого о 20 год. 12 хв. складеного старшим слідчим СВ ВП №2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області у присутності 2-х понятих за участі власника (користувача) приміщення чи іншого володіння особи ОСОБА_6 , відповідно до якого за наслідком повідомлення про замінування проведено огляд місця події, а саме: домогосподарство АДРЕСА_2 , за результатом проведення огляду підозрілих пристроїв не виявлено (а.с.131-133);
-протоколом затримання від 21 грудня 2025 року зафіксовано затримання ОСОБА_4 , як особу, що вчинила кримінальне правопорушення (а.с.144-147);
-довідкою закладу охорони здоров`я від 21.12.2025 про перебування ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння:¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬ встановлено алкогольне сп`яніння 0,73% (а.с.149);
- відомостями наданими щодо аудіо дзвінків за якими установлено, що за даним програмно-апартного комплексу CallWayContactCenterза допомогою якого на теперішній час відбувається обробка всіх дзвінків, які надходять з номерів операторів мобільного зв`язку 21.12.2025 на спеціальну лінію «102» ГУНП, з номеру оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 на спецлінію «102» ГУНП зі «Служби 112» надійшло 7 вхідних телефоних дзвінків з додатком 7 аудіофайлів з повідомленнями (а.с.167-168);
- протоколом огляду предмету від 07.01.2026,складених слідчим СВ ВП №2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області лейтенантом поліції ОСОБА_9 , відповідно до якого оглянуто оптичний диск CD-R наданий в порядку ст. 93 КПК України начальником відділу служби «102» УОАЗОР ГУНП в Житомирській області від 06.01.2026. На вказаному оптичному носієві наявні копії аудіо записів телефонного повідомлення, які надійшли на спецлінію «102» ГУНП в Житомирській області, з номеру мобільного терміналу НОМЕР_2 , за результатом якого інспектором «102» створено електронну картку. На вказаному оптичному носієві наявні 7 (сім) файлів (аудіо записів) під назвою «1766330513.14749.mp3», «1766331333.14777.mp3», «1766331465.14783.mp3», «1766332013.14797.mp3», «1766332116.14804.mp3», «1766332419.14816.mp3» та «1766332983.14829.mp3». При відтворенні файлу (аудіо запису) під назвою «1766330513.14749.mp3», за допомого ПК «Dell» через додаток «VLCmediaplayer» виявлено розмову ОСОБА_4 , який здійснює дзвінок 21.12.2025 з мобільного номеру НОМЕР_2 , із оператором лінії «102» ГУНП в Житомирмькій області (а.с.169-172);
- протоколом огляду предмету від 07.01.2026, при відтворенні файлу (аудіо запису) під назвою «1766331333.14777.mp3», за допомого ПК «Dell» через додаток «VLCmediaplayer» виявлено розмову ОСОБА_4 , який здійснює дзвінок 21.12.2025 з мобільного номеру НОМЕР_2 , із оператором лінії «102» ГУНП в Житомирмькій області (а.с.173-175);
- протоколом огляду предмету від 07.01.2026, при відтворенні файлу (аудіо запису) під назвою «1766331465.14783.mp3», за допомого ПК «Dell» через додаток «VLCmediaplayer» виявлено розмову ОСОБА_4 , який здійснює дзвінок 21.12.2025 з мобільного номеру НОМЕР_2 , із оператором лінії «102» ГУНП в Житомирмькій області (а.с.176-178);
- протоколом огляду предмету від 07.01.2026, при відтворенні файлу (аудіо запису) під назвою «1766332013.14797.mp3», за допомого ПК «Dell» через додаток «VLCmediaplayer» виявлено розмову ОСОБА_4 , який здійснює дзвінок 21.12.2025 з мобільного номеру НОМЕР_2 , із оператором лінії «102» ГУНП в Житомирмькій області (а.с.179-182);
- протоколом огляду предмету від 07.01.2026, при відтворенні файлу (аудіо запису) під назвою «1766332116.14804.mp3», за допомого ПК «Dell» через додаток «VLCmediaplayer» виявлено розмову ОСОБА_4 , який здійснює дзвінок 21.12.2025 з мобільного номеру НОМЕР_2 , із оператором лінії «102» ГУНП в Житомирмькій області (а.с. 183-186);
- протоколом огляду предмету від 07.01.2026, при відтворенні файлу (аудіо запису) під назвою «1766332419.14816.mp3», за допомого ПК «Dell» через додаток «VLCmediaplayer» виявлено розмову ОСОБА_4 , який здійснює дзвінок 21.12.2025 з мобільного номеру НОМЕР_2 , із оператором лінії «102» ГУНП в Житомирмькій області (а.с.187-189);
- протоколом огляду предмету від 07.01.2026, при відтворенні файлу (аудіо запису) під назвою «1766332983.14829.mp3», за допомого ПК «Dell» через додаток «VLCmediaplayer» виявлено розмову ОСОБА_4 , який здійснює дзвінок 21.12.2025 з мобільного номеру НОМЕР_2 , із оператором лінії «102» ГУНП в Житомирмькій області (а.с.190-193).
- висновком судово-психіатричної експертизи № 55 від 20.01.2026р. встановлено, що перед періодом часу до якого відноситься кримінальне правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме перед періодом 21 грудня 2025 року, останній виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді: «Легкої розумової відсталості зі значними розладами поведінки» (згідно з МКХ-10: F70.1) та ознаки: «Епізодичного зловживання алкоголем» (згідно з МКХ-10: F10.1) і за своїм психічним станом в той період часу не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними (ст. 20 КК України «Обмежена осудність»). У теперішній час ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді: «Легкої розумової відсталості зі значними розладами поведінки» (згідно з МКХ-10: F70.1) та ознаки: «Епізодичного зловживання алкоголем» (згідно з МКХ-10: F10.1) і за своїм психічним станом не здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. Враховуючи клінічний перебіг наявних у підекспертного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , психічних порушень, насамперед, через ознаки ‹інтелектуально-мнестичного недорозвитку та емоційно-вольових порушень, зниження критики до свого стану та ситуації загалом - за своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить суспільну небезпеку і потребує надання йому амбулаторної психіатричної допомоги з метою його обов?язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь (відповідно до ст. 92 КК України) (а.с.195-205);
- інформація Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування з додатком на диску 7 аудіофайлів з повідомленнями (а.с.206-207);
- протоколом огляду предмету від 28.01.2026, оглянуто оптичний диск для лазерних систем зчитування « DVD-R». При поміщенні вказаного диску до дисководу службового комп?ютеру на екрані з?являється системна папка в якій міститься файли, які мають назву «export-fxrne», «export-p41gz», «export-x8xow», та «export-z43wu». При відкритті файлу під назвою «export-fxrne» за допомогою програвачу «VLC mediaplayer» встановлено, що вказаний відеозапис тривалість 02 хв. 33 сек. В нижній лівій частині вказаного відеозапису - часовий цифровий маркер який на початку запису читається як «857800 21/12/2025 18:34:35 EEST 0000005». З огляду диска вбачається розмова працівника поліції та ОСОБА_10 (а.с.208-214);
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 29.01.2026, опис речей і документів, які буди вилучені від 29.01.2026 з додатком DVD-R диск (а.c. 216-219);
- протоколом огляду предмета від 29.01.2026 оглянуто оптичний диск CD-R наданий в порядку 93 КПК України начальником відділу служби «112» надані Державною установою «центр інфраструктури та технологій МВС України» від 29.01.2026. На вказаному оптичному носієві наявні копії аудіо записів телефонного повідомлення, які надійшли на спецлінію «112» Державної установи «центр інфраструктури та технологій МВС України» від 29.01.2026 з номеру мобільного терміналу НОМЕР_2 . На вказаному оптичному носієві наявні 10 файлів (а.с.222-227).
- відомостями, що характеризують особу обвинуваченого (а.c. 90-98, 134-138, 148-157, 160-163);
Оцінюючи вищенаведені докази, суд дійшов висновку, що вони є належними, допустимими, достовірними, з огляду на положення ст. 85, 86 КПК України, а сукупність зібраних доказів є достатніми для прийняття рішення по кримінальному провадженню.
Досліджений судом висновок судово-психіатричної експертизи відповідає об`єктивній поведінці обвинуваченого під час судового розгляду, є обґрунтованим та аргументованим, тому суд із ним погоджується та визнає обвинуваченого ОСОБА_4 обмежено осудним. Суд визнає висновок експерта, допустимим доказом, оскільки висновок експертизи отриманий відповідно до вимог статей 101-102 КПК України, а зроблені висновки ґрунтуються на відомостях, які експерти безпосередньо сприймали або стали їм відомі під час дослідження і проведення експертизи. Висновок експертів повністю узгоджується із дослідженими іншими доказами.
Доводи захисника обвинуваченого про визнання недопустимим доказом довідку медичної установи від 21.12.2025 щодо перебування ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння, з огляду на відсутність відомостей про годину проведення освідування, що могло вплинути на його результати, суд відхиляє, з огляду на те, що освідування проводилося у день вчинення кримінального правопорушення, висновок складено в закладі охорони здоров`я, що відповідно до законодавства мав бути виданий під підпис поліцейському, який доставив обвинуваченого на огляд, оскількицей документ містить всю необхідну інформацію про освідування обвинуваченого на стан сп`яніння, підписаний лікарем, скріплений його особистою печаткою. Разом з тим, слід зауважити, що година проведення освідування ОСОБА_4 після його затримання та проведення відповідних слідчих дій, могло вплинути більшою мірою позитивно на результати освідування саме на користь обвинуваченого, оскільки на виведення алкоголю з організму впливає саме сплив часу після його вживання. 
З огляду на наведені вище, установлені судом обставини, суд відхиляє доводи сторони захисту про відсутність умислу обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, адже вказане повністю спростовується матеріалами кримінального провадження.
Оцінюючи зібрані по справі докази на предмет доведеності зазначених сторонами кримінального провадження обставин, суд приймає до уваги приписи ч. 1 ст. 94 КПК України, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Розглядаючи кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.
Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує його дії за ч.2 ст.259 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншим тяжким наслідкам, вчиненого повторно.
Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а відповідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд керується принципами законності, справедливості, обґрунтованості, пропорційності та індивідуалізації покарання, ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, обставини вчиненого правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують, покарання обвинуваченого ОСОБА_4 силу положень ч.1 та 2 ст.66 КК України суд визнає: визнання вини, щире каяття,стан обмеженої осудності та те, що він є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства.
Обставинами, які відповідно до ч.1 ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
При обранні конкретного виду покарання обвинуваченому, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненного злочину, який згідно зі статтею 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, оскільки санкцією частини другої статті 259 КК України передбачений безальтернативний вид покарання у вигляді позбавлення волі.
Обвинуваченим вчинено умисний злочин, суспільна небезпечність якого полягає у посяганні на громадську безпеку, що загрожує загибеллю людей чи іншим тяжким наслідкам, у зв`язку з цим становить підвищену суспільну небезпечність і вимагає призначення покарання, здатного забезпечити як відновлення справедливості, так і попередження подібних злочинів у майбутньому.
Суд також ураховує зміст досудової доповіді щодо обвинуваченого, з якої вбачається високий ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення та високий рівень його небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб.
Також при призначенні покарання обвинуваченому суд ураховує думку захисника, яка висловилася про наявність підстав для застосування примусових заходів медичного характеру обвинуваченому, при цьому вказала про відсутність умислу обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України. 
Думку прокурора, який просив призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення в мінімальному її розмірі у виді позбавлення волі та про застосування примусових заходів медичного характеру обвинуваченому.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд ураховує особу обвинуваченого, вік якого 34 роки, він є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, з середньою освітою, не працює, іншою суспільно корисною працею не займається. не одружений,на утриманні не має малолітніх, неповнолітніх дітей чи інших осіб, згідно ст. 89 КК України не судимий, перебуває на обліку у лікаря психіатра з 2012 року (діагноз: F70.1); на обліку у лікаря нарколога не перебуває; за місцем проживання характеризується негативно; відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 55 від 20.01.2026 становить суспільну небезпеку і потребує надання йому амбулаторної психіатричної допомоги з метою його обов?язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь; наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання: визнання вини, щире каяття, стан обмеженої осудності обвинуваченого та вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, зміст досудової доповіді, та того, що обвинувачений жодним чином не пов`язаний з соціальними інститутами, які могли б сприяти його перевихованню без ізоляції від суспільства.
Санкцією частини 2 статті 259 КК України, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті Особливої частини цього Кодексу, за це кримінальне правопорушення.
З огляду на наведене, зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд убачає підстави для застосування положень ч. 1 ст. 69 КК України та призначає ОСОБА_4 покарання нижче від нижчої межі, зазначеної у санкції частини 2 статті 259 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципу «справедливого судового розгляду». Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеноїст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових.
Щодо застосування примусових заходів медичного характеру, суд зазначає таке.
Як установлено судом відповідно до Висновку судово-психіатричного експерта № 55 від 20.01.2026, відділу СПЕ Центру судовх експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України», ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить суспільну небезпеку і потребує надання йому амбулаторної психіатричної допомоги з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь (відповідно до 92 КК України). Відповідно до цього висновку, як вже було зазначено вище, суд визнав обвинуваченого обмежено осудним.
Відповідно до ст. 20 КК України особа, визнана судом обмежено осудною, тобто та, яка під час вчинення злочину через наявний у неї психічний розлад не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними, підлягає кримінальній відповідальності; визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.
На підставі п.2 ч.1 ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили злочини у стані обмеженої осудності.
У відповідності до ч.2 ст.94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку може бути застосовано судом стосовно особи, яка страждає на психічнірозлади і вчинила суспільно-небезпечнедіяння, якщо особа за станом свогопсихічногоздоров`я не потребуєгоспіталізації до психіатричного закладу.
Надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги застосовується щодо осіб, які мають психічні розлади, наявність яких саме і є критерієм обмеженої осудності (ч. 1 ст .20, ч. 2 ст. 94 КК України).
Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним особам у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду.
Тому слід вважати, що ця допомога може надаватися таким особам незалежно від виду призначеного їм покарання: якщо воно пов`язане з позбавленням волі, то здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покладається на медичну службу кримінально-виконавчихустанов, а якщо не пов`язане, - на психіатричні заклади органів охорони здоров`я за місцем проживання засуджених.
За змістом ч. 2 ст. 504 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, може врахувати стан обмеженої осудності як підставу для застосування примусових заходів медичного характеру.
Згідно рекомендацій постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 3 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги застосовується щодо осіб, які мають психічні розлади, наявність яких сама і є критерієм обмеженої осудності (ч. 1 ст. 20, ч. 2 ст. 94 КК України). Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду.
Відповідно до пункту 8 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, така допомога може надаватися таким особам незалежновід виду призначеного їм покарання, якщо воно пов`язане з позбавленням волі, та здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покладається на медичну службу кримінально-виконавчих установ, а якщо не пов`язане - на психіатричні заклади охорони здоров`я за місцем проживання засуджених.
При вирішенні питання про те, який вид примусових заходів медичного характеру слід застосувати до обвинуваченого, суд враховує вимоги ст.20 та ч.1 ст.94, ст.96 КК України, а також роз`яснення, що містяться в п.п.7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» від 03.06.2005 за №7, відповідно до яких до обмежено осудних осіб у разі потреби може застосовуватися лише вид примусових заходів медичного характеру у виді надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги. Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним особам у примусовому порядку одночасно із відбуванням покарання, призначеного за вироком суду. Якщо покарання пов`язане із позбавленням волі, то здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покладається на медичну службу кримінально-виконавчих установ.
З огляду на наведене, оскільки судом визнано обвинуваченого ОСОБА_4 обмежено осудним тому суд вважає за необхідне застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку з метою обов`язкового лікування, одночасно з покаранням, яке йому призначено.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою - продовжити на строк - 60 днів, або до моменту набрання вироком законної сили в межах зазначеного строку, без застосування застави.
Строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 : з 21.12.2025 (з дня затримання) по до набрання вироком законної сили відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України підлягає зарахування у строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Згідно з протоколом затримання від 21.12.2025, підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано 21.12.2025 о 20:50 год., а отже строк покарання необхідно рахувати з моменту затримання - 21.12.2025.
Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Накладений арешт на майно відповідно ухвали слідчого судді від 23 грудня 2025 року відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати.
Речові докази: мобільний телефон марки «Sigma», моделі «X-style 171 MINI» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_4 , із сім-карткоющо була встановлена у вищезазначенму телефоні з абонентським номером НОМЕР_2 конфіскувати в дохід держави на підставі пп. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись статями 368, 369, 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання - з 21.12.2025.
Зарахувати ОСОБА_4 , у порядку визначеному ч.5 ст.72 КК України, строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Застосувати до ОСОБА_4 , примусові заходи медичного характеру, у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу, ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжити строком на 60 (шістдесят) днів, до - 23.05.2026 (включно) або до моменту набрання вироком законної сили в межах зазначеного строку, без застосування застави.
Речові докази:
-DVD-R диск з аудіо записами повідомлень на лінію «102» УАЗОР ГУНП в Житомирській області , щодо повідомлення про підготовку вибуху за 21.12.2025 - залишити в матеріалах кримінального провадження;
- DVD-R диск з відеозаписами з нагрудного відео реєстратору (боді-камери) працівників СРПП ВП №2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області, за фактом фіксації пояснень ОСОБА_4 , щодо виїзду працівників ВП №2 Бердичівського РВП за повідомленням про замінування- залишити в матеріалах кримінального провадження;
-DVD-R диск з аудіо записами повідомлень на лінію «112» Державної установи «Центр інфраструктури та технології Міністерства внутрішніх справ», про підготовку до вибуху за 21.12.2025 -залишити в матеріалах кримінального провадження;
Речові докази: мобільний телефон марки Sigma», моделі «X-style 171 MINI» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_4 , із сім-карткою що була встановлена у вище зазначеному телефоні з абонентським номером НОМЕР_2 на підставі пп. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України - конфіскувати в дохід держави.
Накладений арешт на майно відповідно до ухвали слідчого судді від 23 грудня 2025 року на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України-скасувати.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через через Ружинський районний суд Житомирської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя    ОСОБА_1