Справа № 522/1239/25
Провадження № 2-о/522/117/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

01 квітня 2026 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі: 
головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,
за участі секретаря судового засідання – Коновал Д. І.,
представника заявника – адвоката Пугача Р. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Балтська міська рада Одеської області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання разом із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті ОСОБА_2 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування заяви зазначила, що вона зареєстрована і постійно проживає в належній їй на праві власності квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .
16.06.2006 вона уклала шлюб із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Оскільки за місцем реєстрації ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , через пожежу та неналежні побутові умови неможливо було проживати, вони разом із її донькою від першого шлюбу – ОСОБА_3 проживали за адресою: АДРЕСА_1 .
Через вік та наявні хронічні захворювання ОСОБА_2 став потребувати постійної сторонньої допомоги, у зв`язку із чим заявник піклувалась про нього, заробляла кошти на лікування, доглядала та мешкала разом з ним.
За вказаною адресою вони проживали і станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер.
Вона разом із донькою здійснили його поховання, доглядає за могилою.
На момент смерті ОСОБА_2 належала земельна ділянка, яка розташована в Одеській області, Подільському (колишньому Балтському) районі на території Чернеченської сільської ради, масив № НОМЕР_2 , ділянка № НОМЕР_3 , яка складається із земель сільськогосподарського призначення 3,6842 га, з них рілля – 3,6842 га, кадастровий номер 5120689100:01:001:0734.
Указує, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 заповіту не залишив, спадкування відбулося за законом, а враховуючи, що живих дітей та батьків на момент його смерті не було, то єдиним спадкоємцем першої черги є вона. 
Оскільки на момент смерті спадкодавець та заявник проживали разом, остання вважала, що прийняла спадщину, а до нотаріуса не звернулась, оскільки на момент відкриття спадщини діяв карантин, запроваджений постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
У подальшому у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні було введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.
Оскільки воєнний стан не скасовано та час його закінчення не відомий, вона вирішила юридично оформити своє право на успадковане майно і коли звернулася для цього до нотаріуса в м. Одесі, їй було рекомендовано звернутися до нотаріусів, що здійснюють свою діяльність в м. Чорноморськ Одеської області, оскільки ОСОБА_2 був зареєстрований в м. Чорноморськ Одеської області.
Наприкінці липня 2024 року вона звернулася до Чорноморської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте листом від 01.08.2024 їй було відмовлено у його видачі, оскільки вона не надала довідку про те, що на момент смерті спадкодавця вона була зареєстрована разом із ним, а відтак вона пропустила строк для прийняття спадщини і їй було рекомендовано звернутись для консультації до Чорноморської державної нотаріальної контори Одеської області. При зверненні за консультацією їй було рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем на момент смерті. 
У судовому засіданні представник заявника – адвокат Пугач Р. І. заяву підтримав та просив її задовольнити.
Представник Балтської міської ради Одеської області у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. 
Міським головою Балтської міської ради Одеської області подано до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника Балтської міської ради Одеської області. 
Заслухавши представника заявника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд зазначає таке.
16.06.2006 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 , виданим 16.06.2006 Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ».
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим 04.01.2021 Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
З Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 79772062 від 22.01.2025 слідує, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 не заводилася.
Відповідно до Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру № 5120-1382668-2018 від 28.02.2018,  ОСОБА_2 з 15.04.1982 був зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 03.10.2017 приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області Смірновою Н. С. та зареєстрованого в реєстрі за № 1215, належала земельна ділянка, сільськогосподарського призначення за адресою: Одеська область, Балтський район, с/рада Чернеченська, кадастровий номер: 5120689100:01:001:0734.
Відповідно до повідомлення Чорноморської державної нотаріальної контори Одеської області від 01.08.2024 № 923/01-16, роз`яснено ОСОБА_1 , що оскільки заяву про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 у встановлений законодавством України строк нею до нотаріальної контори не подано та не надано довідки про реєстрацію спадкодавця та зареєстрованих осіб разом з ним, вона пропустила строк для прийняття спадщини, у зв`язку з чим прийняти заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 неможливо. Запропоновано з`явитися до Чорноморської державної нотаріальної контори для консультації.
У судовому засіданні також було допитано як свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 був його братом. Зазначив, що ОСОБА_2 разом із ОСОБА_1 проживали у квартирі АДРЕСА_3 приблизно 15 років. Вони дружили сім`ями та він часто був у вказаній квартирі. Крім того зазначив, що допомагав ОСОБА_2 робити ремонт у цій квартирі. 
Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що є дружиною брата ОСОБА_2 – ОСОБА_6 . Зазначила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі та проживали у квартирі АДРЕСА_3 , були гарною сім`єю. Також указала, що у ОСОБА_2 від попередніх шлюбів є двоє дітей, які проживають за межами України. Повідомила, що ОСОБА_1 та діти ОСОБА_2 від попередніх шлюбів, перебували у дружніх відносинах. ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_2 на момент його смерті.
Відповідно до частин першої та другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. 
Якщо проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Згідно із частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до частин третьої, п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частин першої, другої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 89 ЦПК України).
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.
Верховний Суд неодноразово зазначав, що сама по собі відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент відкриття спадщини не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.
Положення частини третьої статті 1268 ЦК України вказують на необхідність для прийняття спадщини саме постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не реєстрації їх місця проживання за однією адресою, що за певних обставин може бути відмінним один від одного (постанови Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17, від 12 січня 2022 року у справі № 446/53/16-ц).
Положеннями ч. 1, 6 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. 
Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , були зареєстровані за різними адресами.
На підтвердження факту постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем, заявником надано довідку ДП «ЖУ Ренесанс-92» № 5 від 20.01.2025 та договір замовлення на організацію проведення поховання.
Відповідно до довідки ДП «ЖУ Ренесанс-92» № 5 від 20.01.2025, виданої ОСОБА_1 , остання мешкає та зареєстрована по АДРЕСА_1 та разом з нею проживав чоловік без реєстрації ОСОБА_2 , 1954 року народження, по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Між тим, указана довідка видана після спливу чотирьох років після смерті спадкодавця, при цьому довідка не містить відомостей, на підставі яких даних директор та головний бухгалтер ДП «ЖУ Ренесанс-92» стверджують про факт проживання ОСОБА_2 за указаною адресою без реєстрації по 01.01.2021.
Крім того, ураховуючи часовий проміжок між видачею цієї довідки та обставинами, на підтвердження яких вона видана, заявником не надано доказів, що саме ДП «ЖУ Ренесанс-92» станом на 01.01.2021 був управителем будинку по АДРЕСА_4 та має підстави надавати відомості щодо обставин, які існували в минулому.
Що стосується договору - замовлення на організацію проведення поховання ОСОБА_2 , датованого 04.01.2020, то такий договір не підтверджує факту постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем, адже замовником послуг за указаним договором є ОСОБА_8 . 
Щодо показань свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд ураховує, що місце проживання свідків є територіально віддаленим від місця проживання заявника, знаходиться за межами м. Одеси, за їхніми показаннями, вони за адресою реєстрації заявника приїжджали періодично, а відтак такі показання не підтверджують з достовірністю факту постійного проживання заявника разом із ОСОБА_2 на день його смерті.
Крім того, показання свідків у справах про встановлення фактів самі по собі не можуть бути єдиним і беззаперечним доказом постійного проживання зі спадкодавцем та повинні оцінюватися судом у сукупності з іншими доказами. Показаннями свідків за відсутності інших належних доказів не може бути встановлений факт спільного проживання.
Подібні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 221/4624/20 (провадження № 61-13965св21).
Інших належних та допустимих доказів, які б у своїй сукупності надали змогу дійти висновку про постійне проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, не надано.
Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 76-81, 89, 259, 264, 265, 293, 294, 315, 318, 319 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа – Балтська міська рада Одеської області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду
Учасники справи:
Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 ;
Заінтересована особа: Балтська міська рада Одеської області, код ЄДРПОУ: 04056954, адреса: Одеська область, м. Балта, вул. Любомирська, 193. 
Повне судове рішення складено 09.04.2026.
Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА