Справа № 202/5559/25
Провадження № 2/202/619/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ЗАОЧНЕ

21 квітня 2026 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі:
головуючого судді Недобитюк Н.В.
за участю секретаря судового засідання Іващенко І.В.,
за відсутності учасників справи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, –
В С Т А Н О В И В:
ТОВ «Споживчий Центр» звернулось до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначено, що 03.09.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір (оферти) № 03.09.2024-100002646, за умовами якого відповідачу надано кредит в розмірі 10 000 гривень, строком на 105 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором виконано в повному обсязі.
В свою чергу ОСОБА_1 зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у загальному розмірі 25 500 грн, що складається з:
-заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10 000 грн;
-заборгованості по процентам в розмірі 8 400 грн;
-комісії (пов`язаної з наданням кредиту) 700 грн;
-комісії за обслуговування 1 400 грн;
-неустойки 5 000 грн.
Таким чином, ТОВ «Споживчий Центр» просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 25 500 грн та судові витрати у справі.
Ухвалою суду від 09.06.2025 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, натомість у позовній заяві заявлено клопотання про розгляд справи у відсутність представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач, який належним чином повідомлений про судовий розгляд, у встановлений судом строк не скористався правом на подання відзиву на позов чи зустрічного позову, будь яких заяв/клопотань до суду від нього не надходило.
При таких обставинах, враховуючи позицію представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 03.09.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та відповідачем укладено кредитний договір № 03.09.2024-100002646, відповідно до п. п. 2, 3, 4, 5, 6, 8, 9, 12, 13 банк надає позичальнику кредит у сумі 10 000 грн, на строк 105 днів з дати його надання. Дата повернення кредиту 17.12.2024. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка "Стандарт" у розмірі 1 % та "Економ" у розмірі 0.5 % за 1 день користування кредитом. Розрахунок денної процентної ставки: 1 % = (10500 / 10000) / 105 х 100%. Комісія, пов`язана з надання кредиту 700 грн. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 1 400 грн (по 700 грн у кожному з 2 чергових періодів). Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача та реальна річна процентна ставка визначені умовами договору. Загальні витрати за споживчим кредитом 10 500,00 грн. Неустойка 100 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.
Відповідно до п. 20 кредитного договору № 03.09.2024-100002646 від 03.09.2024 року спосіб ідентифікації та верифікації споживача: отримання ідентифікаційних даних через Систему BankID НБУ.
Відповідно до п. 22 кредитного договору № 03.09.2024-100002646 від 03.09.2024 року підписанням цього договору клієнт підтвердив, що йому надані та він отримав інформацію, зазначену в частина 1, 5 статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», паспорт споживчого кредиту відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», примірник цього договору.
Кредитний договір підписано на вказаних у ньому умовах, одноразовим ідентифікатором, шляхом надіслання кому на фінансовий номер 0973671690.
Згідно паспорту споживчого кредиту та заявки кредитного договору кредитні кошти у сумі 10 000 грн перераховуються позичальнику на банківський рахунок позичальника 4211-13XX-XXXX-1377.
Кредитний договір № 03.09.2024-100002646 від 03.09.2024 підписано Відповідачем шляхом накладання одноразового ідентифікатора.
Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР», згідно якої на виконання договору на переказ коштів, було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 04.09.2024 на суму 10 000,00 грн, на номер картки 4211-13XX-XXXX-1377. Призначення платежу: видача за договором кредиту № 03.09.2024-100002646. Згідно з матеріалами справи та розрахунком позивача, відповідач не здійснював погашення заборгованості.
Відповідач належним чином не виконує умови договору, у зв`язку з чим відповідно до наданого позивачем розрахунку має заборгованість перед позивачем у розмірі 25 500 грн, яка складається із:
-основного боргу 10 000 грн;
-процентів 8 400 грн;
-комісії за надання 700 грн;
-комісії за обслуговування 1 400 грн;
-неустойки 5 000 грн.
Таким чином, спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем, внаслідок чого утворилась заборгованість.
Положенням статті 3 Закону України № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон) визначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положенням статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких ТОВ «Споживчий центр» виступає кредитодавцем, а відповідач ОСОБА_1 – споживачем, та в межах яких виник спір щодо права позивача на повернення відповідачем отриманого ним кредиту та сплати процентів за його користування.
Керуючись принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши надані у справі докази, суд вважає доведеними факт укладення Договору № 03.09.2024-100002646 від 03.09.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» і ОСОБА_1 та факт отримання відповідачем кредитних коштів, тому з відповідача підлягає стягнення заборгованість за тілом кредиту та нараховані відсотки.
Аналізуючи умови пункту 8 Договору № 03.09.2024-100002646 від 03.09.2024 року, суд дійшов до висновку про правомірність дій товариства щодо встановлення комісії за надання кредиту відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» з урахуванням того, що укладеним договором передбачено нарахування вказаного виду комісії. При підписанні кредитного договору відповідач підтвердив, що він обізнаний та погодився з умовою даного договору. Тому, заборгованість у розмірі 700 грн комісії, пов`язаної з наданням кредиту, підлягає стягненню з відповідача.
Щодо вимог про стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1 400 грн суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків щодо погашення заборгованості тощо.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Як роз`яснив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 листопада 2023 року по справі № 204/224/21, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною. Крім того, якщо в кредитному договорі кредитодавець не зазначив та не надав доказів наявності і переліку додаткових та супутніх послуг, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які фактично надаються позичальнику та за які встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту, то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати таку комісію є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Дослідивши умови Кредитного договору, зокрема пункт 9 Заявки, що є невід`ємною частиною оферти, та розділ 5 Паспорта споживчого кредиту, суд встановив, що позивач визначив комісію за обслуговування кредитної заборгованості як плату за організацію інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн, відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет, інформування про дати сплати чергового платежу та консультаційні послуги.
Разом з тим, суд зазначає, що вказані дії кредитодавця є стандартною операційною діяльністю фінансової установи, спрямованою на обслуговування власного кредитного портфеля та забезпечення повернення виданих нею коштів. Зазначені дії не є самостійними додатковими або супутніми послугами в розумінні законодавства про захист прав споживачів фінансових послуг, оскільки не мають для споживача самостійної корисності. Під виглядом комісії за обслуговування кредитодавець фактично перекладає на споживача витрати на власну операційну та адміністративну діяльність.
Крім того, матеріали справи не містять жодних доказів фактичного надання відповідачу вказаних послуг, які б обґрунтовували нарахування комісії у розмірі 700 грн за кожен черговий період.
З огляду на викладене, положення договору щодо обов`язку зі сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними, а позовні вимоги у цій частині у розмірі 1 400 грн задоволенню не підлягають.
Вирішуючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за неустойкою у розмірі 5 000 грн суд зазначає таке.
24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався і діє до цього часу.
Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Згідно з розрахунком позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 25 500 грн, з яких, зокрема, 5 000 грн – заборгованість за неустойкою. Нарахування позивачем пені (штрафів) за період після 24 лютого 2022 року не відповідає вимогам законодавства, а тому в цій частині позовні вимоги не можуть бути задоволені, адже з 24 лютого 2022 року відповідно до пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України позичальники звільняються від відповідальності, та від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені). На підставі викладеного, неустойка у розмірі 5 000 грн стягненню не підлягає.
Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 19 100 грн, з яких сума заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10 000 грн, сума заборгованості за процентами 8 400 грн, сума заборгованості за комісією за надання кредиту 700 грн.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1 814,35 грн (2422,40 * 19100 / 25500).
Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 81, 141, 259, 263-265, 268, 281-282 ЦПК України, суд, –
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором № 03.09.2024-100002646 від 03.09.2024 року у розмірі 19100 грн 00 коп (дев`ятнадцять тисяч сто гривень 00 копійок).
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1814 грн 35 копійок (одна тисяча вісімсот чотирнадцять гривень 35 копійок).
Це заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України або в підсистемі «Електронний суд».
Повне судове рішення складене 21 квітня 2026 року.
ПОЗИВАЧ: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр», ЄДРПОУ 37356833, адреса: 01032, Україна, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А.
ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя        Н.  В.  Недобитюк