Справа № 183/5844/25
№ 2/183/4097/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2026 року м. Самар 

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., за участі секретаря судового засідання Моісєєва К. А., представника відповідача Тисячник Р. Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про:
- стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» заборгованості за заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 0722/980/071412743/1, яка становить суму у розмірі 38280,36 гривень, що включає: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 25 062,05 гривень, заборгованість за відсотками у розмірі 13 218,31 гривень,
В С Т А Н О В И В:
у червні 2026 року ТОВ «Брайт Інвестмент» (надалі – позивач) звернулось до суду з цим позовом до ОСОБА_1 (надалі – відповідач, Клієнт, Позичальник).
В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 29 січня 2018 року між AT «ОТП Банк» (надалі – Банк) та ОСОБА_1 укладено заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 0722/980/071412743/1. Відповідно до заяви-анкети, визначено умови обслуговування Кредитної лінії. Зокрема, за користування Кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається заявою - анкетою, Тарифами Банку та Договором. На дату укладення заяви - анкети розмір процентної ставки становить 36% (тридцять шість відсотків) річних. На дату укладення зави - анкети розмір процентної ставки впродовж Пільгового періоду становить 0,01% річних. Таким чином, відповідач звернувся до Банку із вимогою відкриття рахунку із кредитною лінією, тим самим підписавши заяву - анкету про надання банківських послуг та безумовно прийняв пропозицію Банку та погодився із тим, що Договір разом із Правилами, Тарифами, Публічним договором є невід`ємною його частиною та погоджується з ними та зобов`язується належно та неухильно їх виконувати. Підписанням анкети Клієнт підтвердив, що: 1) банк надав клієнту в письмовій формі інформацію передбачену законодавством що захищає права споживачів; 2) клієнта перед укладенням договору ознайомлено з інформацією визначеною паспортом споживчого кредиту; 3) з договором, правилами, тарифами банку ознайомлений; 4) отримав свій примірник заяви – анкети.
Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавав відповідачеві кредитні кошти. Відповідачем кредитні кошти отримані та деякий час здійснювалось погашення кредитної заборгованості. Останній платіж відповідачем внесено 01 червня 2021 року. У порушення умов кредитних договорів відповідач свої зобов`язання не виконала, що призвело до виникнення заборгованості. Станом на день відступлення права вимоги (відповідно до розрахунку заборгованості) загальний розмір заборгованості становить 38 280,36 гривень, яка включає заборгованість за тілом кредиту у розмірі 25 062,05 гривень, заборгованість за відсотками у розмірі 13 218,31 гривень.
24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено Договір факторингу № 24/03/23, посвідчених приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за № 265. Відповідно до умов Договору позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості, зазначених у Реєстрі Боржників (Додаток №1 до Договору), зокрема за заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №0722/980/071412743/1 від 29 січня 2018 року, укладеним між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 
28 квітня 2025 року позивачем направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості за кредитним договором по карті. Вимога не була отримана відповідачем та повернута за закінченням терміну зберігання.
Постановленою суддею ухвалою від 27 червня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначене судове засідання.
17 липня 2025 року представником позивача подано заяву про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 8 500,00 грн.
04 серпня 2025 року представник відповідача ознайомилася зі справою в електронній формі та 08 серпня 2025 року подала відзив на позов. У відзиві просила відмовити у позові. Вказала, що належних доказів переходу права вимоги саме за боргом відповідача до позивача не надано. Витяг з Реєстру боржників складається з кількох сторінок, не є належним доказом, оскільки неможливо встановити цілісність та автентичність повного документу. На сторінці з даними відповідача відсутній підпис первісного кредитора, що ставить під сумнів включення саме її заборгованості до переліку відступлених прав вимоги. Відповідач ставить під сумнів існування належно оформленого, повного та підписаного обома сторонами реєстру боржників, який є невід`ємним додатком до договору факторингу. Без цього доказу неможливо встановити, чи було відступлено право вимоги саме за договором № 101548632. Позичальник не отримувала не тільки доказів передання права вимоги, а й повідомлення про таке передання. З наданих позивачем витягів і не повних копій документів не можна достовірно встановити набуття права вимоги саме за вказаним ним договором. Надані лише витяги з додатків до договору факторинга з первісним кредитором без повних текстів реєстру боржників, має місце прострочення кредитора. 
Щодо договору вказала, що в долученій Заяві-анкеті відсутній строк повернення кредиту. Кредитний договір до позовної заяви не доданий, а заява анкета не містить відомостей про порядок повернення кредиту. Умовами договору та нормами законодавства не встановлено право позивача вимагати дострокового повернення кредиту, хоча позивач посилається саме на ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування». Сам позивач зазначив у Вимозі, що відповідач повинен виконати всі боргові зобов`язання протягом 30 календарних днів з моменту отримання Вимоги. В позовній заяві сам позивач зазначає, що вимога відповідачем не була отримана, а отже право вимоги у позивача не виникло.
Наголошує, що позивачем не надано доказів укладення кредитного договору з дотриманням вимог законодавства. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Заява-анкета не містить істотних умов договору. У Заяві-анкеті відсутні такі істотні умови кредитного договору, як строк та порядок повернення кредиту. Паспорт споживчого кредиту не є частиною договору, а є інформацією, яка надається споживачу до укладення договору, відповідно до вимог ЗУ «Про споживче кредитування», і не є документом, що встановлює умови самого договору. Позивач не додав до позовної заяви копії Кредитного договору, нібито укладеного між сторонами. Позивачем не було надано беззаперечних доказів фактичного перерахування кредитних коштів саме на рахунок відповідача або їх отримання відповідачем у будь-який інший спосіб. Меморіальний ордер в матеріалах справи відсутній. Сам факт підписання кредитного договору сторонами не є фактом надання коштів за таким договором. Розрахунок заборгованості складений позивачем не є доказом наявності заборгованості, а первинних документів на підтвердження її розміру позивачем на думку відповідача, не надано. Просте посилання на загальнодоступність інформації не є достатнім доказом того, що саме відповідач належним чином ознайомлена з цими правилами та умовами до моменту укладення договорів. Підписана анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг за відсутності домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту не може розцінюватися як частина кредитного договору та не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені за невиконання кредитного договору. Наданий позивачем розрахунок заборгованості є математично суперечливим, довільним та не ґрунтується на умовах документів, які сам позивач долучив до справи. У розрахунку заборгованості міститься «Плата за обслуговування», яка не є платою за конкретну послугу, надану споживачу, а є платою за дії, які банк вчиняє на власну користь У Заяві-анкеті зазначено, що протягом пільгового періоду процентна ставка становить 0,01% річних, а після його закінчення – 36% річних. При цьому тривалість пільгового періоду чітко не визначена («до 55 днів»). Будь-які нечіткі або двозначні положення договорів тлумачаться на користь споживача (ч. 8 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів»). Позивач не надав доказів, що роз`яснював відповідачу умови застосування пільгового періоду та його припинення. Отже, відсотки мали нараховуватися за ставкою 0,01% річних. З наданого позивачем розрахунку заборгованості та кредитного договору відповідача вбачається, що позивачем нараховано відповідачеві до сплати комісію за надання кредиту.
Згідно з наданим актом, вартість послуг складається з 3 годин на ознайомлення з матеріалами та аналіз практики (4 500 грн) та складання позовної заяви (4 000 грн). Ця справа є типовою та шаблонною справою про стягнення заборгованості. Підготовка такого позову не потребує значних затрат часу та зусиль. Заявлена сума не відповідає критеріям реальності та розумності, враховуючи незначну складність справи, та підлягає зменшенню.
08 серпня 2025 року представником позивача подано відповідь на відзив, згідно з якою надати повний перелік осіб, які зазначені у Додатку № 1 до вказаного Договору (окрім даних за кредитним договором № 0722/980/071412743/1) ТОВ «Брайт Інвестмент» не може, оскільки у Додатку № 1 зазначені інші особи щодо яких відступлено право вимоги, а це у свою чергу порушує їхні права. Заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» є різновидом кредитного договору. Вимогу про погашення кредитної заборгованості було направлено за адресою реєстрації та адресою фактичного проживання відповідача (зазначені у заяві-анкеті про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 0722/980/071412743/1) цінним листом з описом вкладення. Стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, заявлений стороною позивача. Наголошує на відсутності пропуску строку позовної давності.
Постановленою судом ухвалою від 19 вересня 2025 року судове засідання у справі призначено проводити в режимі відеоконференції за участі представника відповідача.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, у якому підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки у судове засідання відповідача – ухвалити рішення у заочному порядку.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позову, наголосивши на доводах відзиву.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, заслухавши пояснення представника відповідача, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Судом установлено, що 29 січня 2018 року АТ «ОТП Банк» з відповідачем укладено Заяву-Анкету № 0722/980/071412743/1 про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» /а.с.17/, що є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) (по тексту заяви - Договір) та Правил користування карткою (надалі - Правил), Інформаційного листка, Тарифів Банку/Тарифного пакету приватного банківського обслуговування, які розміщені на офіційному сайті Банку. Відповідно до умов договору, АТ «ОТП Банк» взяв на себе зобов`язання з відкриття карткового рахунку НОМЕР_1 , надання картки держателю, а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням картки. Згідно з умовами обслуговування кредитної лінії, за користування Кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами банку та Інформаційним листком, який є невід`ємною частиною та додатком до Договору. на дату укладення Заяви-анкети розмір процентної ставки становить 36% річних. На дату укладання Заяви-анкети розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01% річних. В заяві місце реєстрації відповідача вказане: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 . 
29 січня 2018 року відповідачем підписано Паспорт споживчого кредиту (інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), який містить, в тому числі: інформацію про реальну річну процентну ставку (66,54%), тип ставки (фіксована); тип кредиту (кредитна лінія); ліміт кредитування (0 грн з можливістю збільшення); строк кредиту (36 місяців); відомості про додаткові та супутні послуги (визначені Тарифами Банку); плату за обслуговування основної картки (20 грн); процентну ставку (0.01% (річних) - процентна ставка, що діє протягом Пільгового періоду до 55 днів. 36 % (річних) - процентна ставка, що діє після закінчення Пільгового періоду. Тривалість Пільгового періоду може коливатися від 52 до 55 днів, залежно від кількості календарних днів у місяцях, протягом яких він діє. Діє тільки для операцій, здійснених в торгівельній мережі та мережі Інтернет. Пільгова процентна ставка не застосовується до переказів коштів через OTP Smart, а також інші ресурси) /а.с.18/.
З виписки з рахунку приватного клієнта № 0722/980/071412743/1 від 29 січня 2025 року за розрахунковий період з 29 січня 2018 року по 24 березня 2023 року за номером рахунку НОМЕР_2 , одержувач ОСОБА_1 /а.с.57/ вбачається поповнення карткового рахунку відповідачем, зарахування переказів, використання коштів з рахунку, в тому числі, для зняття коштів, поповнення депозиту, проведення покупок, погашення комісій за використання смс-банкінгу, РКО та ОКР, транзакцій них витрат, плати за картку. Також вбачається нарахування Банком щомісячної плати за картку, відсотків за кредит (покупки) з ОКР. Останнє зарахування переказу проведене 22 квітня 2021 року, списання переказу – 24 січня 2021 року; використання коштів для проведення покупок 24 січня 2021 року.
З розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором № 0722/980/071412743/1 від 29 січня 2018 року вбачається, що заборгованість відповідача станом на 24 березня 2023 року становить 38 280,36 грн. Всього за вказаний період: використано коштів – 173 318,94 грн; нараховано плати за обслуговування рахунку/списання за СМС інформування – 7 723,62 грн; нараховано % – 23 092,79 грн; надходження коштів на рахунок 165 854,99 грн /а.с.19-56/.
24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено Договір факторингу № 24/03/23, посвідчених приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за № 265 /а.с.7-11/. Відповідно до умов Договору факторингу Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові Право грошової вимоги до Боржників в розмірі Портфеля Заборгованості, яке виникло у Клієнта внаслідок укладення з Боржниками Кредитних договорів та надання Клієнтом Боржникам кредитних коштів (п.6.1). Право Вимоги переходить до Фактора з моменту підписання сторонами цього Договору, після чого Фактор стає Новим Кредитором відносно Боржників (п.6.2.3). Факт здійснення між Сторонами приймання-передачі Документації підтверджується відповідним Актом прийому-передачі (Додаток № 4 до цього Договору), підписаним особами, що мають повноваження на здійснення цих дій від кожної зі Сторін (п.8.1.1). Клієнт зобов`язаний день підписання цього договору підготовити та передати Факторові в електронній формі електронною поштою Реєстр Боржників в електронному вигляді… (п.8.3.1). 24 березня 2023 року, згідно з платіжною інструкцією № 46 позивачем проведено оплату за Договором Факторингу /а.с.16/.
З витягу з Реєстру Боржників № 2 до Договору Факторингу, остання сторінка якого містить печатки та підписи посадових осіб контрагентів вбачається, що за № 3105 до ТОВ «Брайт Інвестмент» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 0722/980/071412743/1 від 29 січня 2018 року у загальній сумі 38 280,36 грн за 667 днів прострочення, з яких: сума боргу по тілу – 25 052,05 грн, сумі боргу по відсотках – 13 218,31 грн /а.с.12-15/.
28 квітня 2025 року позивачем на адреси відповідача, вказані у Договорі: вул. 30 років Перемоги, 11, м. Самар ( АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості /а.с.73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82/. 15 травня 2025 року направлені відповідачеві вимоги повернуті позивачеві без отримання відповідачем /а.с83, 84/.
Вирішуючи спір, суд ураховує такі положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини.
Щодо наявності у позивача права вимоги, то за п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України).
Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Частиною 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. 
Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Так, позивачем надано всі докази, що підтверджують відступлення та подальший перехід від Первісного кредитора до позивача прав вимоги за Кредитним договором, документи, що засвідчують право вимоги у виді кредитного договору та додатків, документи, що підтверджують використання коштів відповідачем у виді засвідченої виписки з рахунку про рух коштів. Умовами договору факторингу передбачено, що право вимоги переходить до нового кредитора з моменту підписання Договору Факторингу, обсяг вимог, що переходить підтверджується реєстром боржників. Відтак, посилання представника відповідача на ненадання позивачем доказів неузгодження розміру вартості вимоги, актів, інших доказів переходу, як підставу для висновку про неналежність відповідача, з огляду на відсутність претензій у сторін договорів факторингу суд відхиляє, як безпідставне.
З огляду на викладене, суд висновує, що позивач, як правонаступник кредитора у зобов`язанні, довів факт переходу до нього права вимоги до відповідача за спірним Кредитним договором та що доводи відповідача про неповажність позивача не підтверджені, а саме лише неповідомлення боржника про заміну кредитора не є підставою для висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмови у позові. 
При цьому, за ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. За ч. 3 ст. 100 ЦПК України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. 
Згідно з ч. 6 ст. 95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
На підтвердження переходу прав вимоги за Договором Факторингу позивачем надано витяг з реєстру прав вимоги, укладений сторонами правочину, що засвідчений посадовою особою позивача, містить відбитки печаток сторін правочину та підписи посадових осіб, відомості про кількість сторінок та засвідчення скріплення документу. Сума вимог, що відступається відповідає сумі, вказаній в договорі. Відповідач клопотання про витребування оригіналів не заявляв, не наводив обґрунтування сумнівів у невідповідності витягу оригіналу, а судом підстав для таких сумнівів не встановлено. За таких обставин суд відхиляє посилання представника відповідача про неналежність наданого витягу з реєстру прав вимоги, як доказу.
Щодо заборгованості.
Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до ч. 1 – 3 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
За ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як установлено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. 
Частиною 1 статті 1050 ЦК України установлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Матеріалами справи підтверджується факт укладання договору Первісним кредитором з відповідачем шляхом акцептування відповідачем пропозиції Первісного кредитора про надання банківських послуг, в тому числі відкриття рахунку зі встановленням кредитного ліміту (Заява-Анкета) на підставі попередньо доведених відповідачеві умов (Паспорт споживчого кредиту), в якому вказано умови кредиту (Кредитна лінія), проценти за користування кредитом (0,01% пільгового періоду; 36% після закінчення). При цьому умови пільгового періоду, строки та порядок нарахування процентів в цей та після цього періоду розкриті у підписаному відповідачем Паспорті споживчого кредиту. При цьому суд погоджується з позицією відповідача, що сам по собі підписаний відповідачем споживчого кредиту не є частиною договору, а є інформацією, яка надається споживачу до укладення договору, відповідно до вимог ЗУ «Про споживче кредитування», і не є документом, що встановлює умови самого договору, водночас, наданий суду Паспорт містить інформацію щодо порядку нарахування процентів, строки та порядок повернення кредиту у виді кредитної лінії за умовами, які погоджені відповідачем підписанням Заяви-Анкети. При цьому, у самій Заяві Анкеті вказано, що факт її підписання підтверджує ознайомлення відповідача з умовами кредитування із порівнянням пропозицій банку, а наданий суду Паспорт споживчого кредиту містить чіткі, які не допускають подвійного тлумачення умови кредитування за умови не змінення їх умовами Договору.
Відтак, з урахуванням положень Заяви-Анкети, яка містить розмір та порядок нарахування процентів, підписаного Паспорту споживчого кредиту, який містить розкриття поняття пільгового періоду строку повернення кредиту, виписки з рахунку відповідача суд висновує, що між позивачем за допомогою належних та допустимих доказів доведений факт укладення Кредитного договору між Первісним кредитором та відповідачем, обізнаності відповідача з усіма істотними умовами Кредитного договору, невиконання відповідачем прийнятих на себе, відповідно до положень умов указаного Кредитного договору, зобов`язань перед позивачем, як правонаступником первісного, внаслідок чого наявні підстави для стягнення з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту та несплаченим відсоткам.
Перевіряючи розмір процентів, нарахованих позивачем відповідачеві до стягнення суд висновує, що стороною відповідача не спростовано належними та допустимими доказами, розрахунками, можливими для перевірки без наявності професійних знань, нарахований позивачем відповідачеві розмір заборгованості та відсотків, а позивачем поданим розрахунком заборгованості, який повністю підтверджується відомостями з рахунку доведено підстави виникнення заборгованості з отримання кредиту, її розмір. Відтак, заявлений позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Щодо посилання представника відповідача на те, що факт підписання договору не підтверджує факт надання коштів, суд приймає такі посилання до уваги, однак у цій справі стороною позивача доведено факт підписання відповідачем договору, надання їй коштів у виді надання кредитних коштів на рахунок. Відтак наявні підстави для висновку про існування кредитних відносин та невиконання відповідачем обов`язку зі своєчасного повернення коштів, отриманих у кредит.
Щодо посилань представника відповідача на відсутність строку повернення кредиту, неузгодженість розміру процентів, то як зазначено судом, підпис відповідача в Заяві-Анкеті, положення Заяви-Анкети та підпис відповідача у Паспорті споживчого кредиту вказує на обізнаність відповідача з порядком повернення кредиту, процентними ставками. Про вказане свідчить також факт оплати до 22 квітня 2021 року відповідачем (з урахуванням відправника переказу) заборгованості за Кредитним договором. Відтак, суд відхиляє такі посилання, як необґрунтовані.
Щодо посилання відповідача на відсутність беззаперечних доказів фактичного перерахування відповідачеві кредитних коштів, то саме на відповідача, як на сторону, яка заперечує укладання правочину, за умови надання позивачем доказів укладення такого (кредитний договір у письмовому виді, який містить підпис) покладається обов`язок з доведення факту виконання Первісним кредитором зобов`язань за договором (видача коштів у кредит). Відтак, такі посилання сторони відповідача суд відхиляє.
Безумовно, сам по собі розрахунок заборгованості не є доказом наявності заборгованості, оскільки складений позивачем, однак за наявності інших доказів, у тому числі і відомостей про рух коштів за рахунком, підготовлений та поданий розрахунок підтверджує суму, заявлену до стягнення.
Щодо посилань сторони відповідача на суперечливість поданого позивачем розрахунку, включення до нього плат за обслуговування кредитної лінії, ПК, то саме на відповідача, як особу, яка заперечує проти наведеного розрахунку покладається обов`язок довести його суперечливість. Перевіривши наданий позивачем розрахунок звичайним вимогам логічності та арифметичної вірності судом не встановлено включення до нього інших складових, ніж отримані в кредит кошти та нараховані за їх неповернення проценти. Відтак, такі посилання представника відповідача суд відхиляє.
З огляду на викладене, суд висновує про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі та з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за кредитом у розмірі 38 280,36 гривень, що включає: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 25 062,05 гривень, заборгованість за відсотками у розмірі 13 218,31 гривень.
Інші доводи та аргументи сторони позивача, відповідача, наведені у позові, відзиві, відповіді, як самі по собі, так і у їх сукупності не є суттєвими для вирішення питання про наявність підстав для задоволення позову, або відмови у ньому, а отже – не приймаються судом до уваги та не аналізуються при ухваленні рішення.
Вирішуючи питання про судові витрати.
У поданій заяві представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 500,00 грн, на підтвердження яких позивачем надано суду: договір № 01/05-23 про надання правничої допомоги від 01 травня 2023 року /а.с.101-102/, свідоцтво та ордер № 1248536 від 29 квітня 2025 року /а.с.99, 100/, Додаток № 1 до Договору від 01 травня 2023 року, в якому визначено склад та розмір витрат, їх вартість /а.с.103-104/, Акт про надання правничої допомоги № 0707-25 від 07 липня 2025 року, в якому визначено вартість послуг за: ознайомлення з матеріалами, їх аналіз, ознайомленні з судовою практикою та визначення перспективи тривалістю 3 години на суму 4 500,00 грн; складання позовної заяви з формуванням пакету документів для подання до суду 4 000,00 грн /а.с.105/.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до частин 1-6 статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою з урахуванням конкретних обставин справи, ціни позову.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У зв`язку з наведеним, суд може обмежити розмір судових витрат на професійну (правничу) допомогу з огляду на розумну необхідність таких судових витрат для конкретної справи.
Так, суд ураховує, що доказів на підтвердження сплати позивачем представникові коштів на правову допомогу у розмірі 8 500,00 грн суду не надано. Суд зауважує, що позивач у позовній заяві не заявляв клопотання про надання додаткового строку для подання доказів на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу. Однак суд ураховує й те, що умовами Договору про надання правничої допомоги встановлено оплату Клієнтом вартості наданих послуг на підставі виставленого рахунку, який оплачується не пізніше 30 днів з моменту отримання.
Разом з тим, у питанні критеріїв, які застосовуються при визначенні розміру витрат на правничу допомогу суд дотримується висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Так, Верховний Суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
При цьому, суд ураховує, що ст. 10 ЦПК України визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини, у п. 80 Рішення від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01) вказав, що відшкодовуються тільки ті судові витрати, які були доведені, що вони були необхідними та фактично понесеними, а також обґрунтованими щодо розміру, у п. 34 Рішенні у справі «Гімадуліна та інші проти України» (Заяви №№ 30675/06, 30785/06, 32818/06, 34468/06 та 49001/06), яке набуло статус остаточного 20 березня 2010 року, та у п. 268 Рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04), яке набуло статус остаточного 02 червня 2014 року, п. 95 Рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11) від 26 лютого 2015 року нагадав, що відповідно до його практики заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір – обґрунтованим.
У п. 154 Рішення Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» судом висвітлене нагадування, що за статтею 41 Конвенції він відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму. Крім того, пункт 2 правила 60 Регламенту передбачає, що будь-яке клопотання, подане на підставі статті 41 Конвенції, має зазначати конкретні суми, розбиті на пункти, і супроводжуватися необхідними документами на їх підтвердження, інакше Суд може відхилити це клопотання повністю або частково. Також вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
З урахуванням наведеного, оцінюючи об`єктивно складність цієї справи, предмет спору з урахуванням ціни позову, проведення у справі трьох судових засідань, подання представником позивача заяви про розгляд справи без його участі, суд, з огляду на приписи п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, вбачає наявність підстав для зменшення розміру витрат на правову допомогу, з 8 500,00 грн до 3 000,00 грн, оскільки розмір витрат на правову допомогу є вочевидь не співмірним ціні позову та не розумним.
Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» – задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» заборгованості за Кредитним договором, оформленим Заявою-Анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 0722/980/071412743/1 від 29 січня 2018 року, що існує станом на 29 січня 2025 року та становить суму у розмірі 38 280 (тридцять вісім тисяч двісті вісімдесят) гривень 36 копійок, яка включає: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 25 062,05 гривень; заборгованість за відсотками у розмірі 13 218,31 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» судові витрати у загальному розмірі 5 422 (п`ять тисяч чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, з яких: 2 422,40 грн витрат по сплаті судового збору та 3 000,00 грн витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення у повному обсязі складене та підписане 06 березня 2026 року.

Учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», код в ЄДРПОУ 43115064; місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, буд. 9;
відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя         Д. О. Парфьонов