Рішення
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 521/578/26
провадження № 2-а/521/59/26

03 березня 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси
в складі головуючого судді Михайлюка О.А.,
при секретарі Тарасюк О.В.,
розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, третя особа: начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 майор ОСОБА_2 , -
Встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, третя особа: начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 майор ОСОБА_2 , посилаючись на те, що 23.10.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 винесено постанову №4260 про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень.
В обґрунтування позову, позивач посилається на ті обставини, що копію постанови він не отримував, про її існування дізнався лише після відкриття виконавчого провадження, розгляд справи відбувся без його участі та без належного повідомлення, а в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки персональні дані не змінювалися та могли бути отримані відповідачем у порядку інформаційної взаємодії з державними реєстрами.
Позивач в судове засідання не з`явився, його представник подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі, справу розглянути за відсутності сторони позивача.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у встановлений судом строк відзив на позов не подав.
Третя особа: начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 майор ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не подав.
Відповідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.
В судовому засіданні встановлено, що постановою №4260 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 23.10.2025 року, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 , накладено на громадянина ОСОБА_1 штраф у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн.
Згідно з оскаржуваною постановою установлено, що громадянин ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, в порушення абз.4 п.п.1 п. 2 розд.ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» відповідно до якого громадяни України, які перебувають на військовому обліку, уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), інші персональні дані.
Відповідно до ст. 289 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її вручення (одержання копії).
У матеріалах справи відсутні належні докази вручення позивачу постанови № 4260 від 23.10.2025 року, а також відсутні дані, які б підтверджували, що позивач був обізнаний про постанову в межах строку оскарження. 
За таких обставин суд вважає причини пропуску строку поважними та поновлює строк на звернення до суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Частиною 1 ст. 268 КУпАП встановлено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, користуватися правовою допомогою, оскаржити постанову.
Частиною 3 статті 210-1 КУпАП (в редакції чинній на момент винесення оскаржуваної постанови) передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Відповідно до п. 16 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ № 270 від 05 березня 2009 року (із змінами), повістка або у випадках, передбачених законодавством, інший документ про виклик або оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів може бути надіслана рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з позначками Повістка ТЦК, Вручити особисто.
Суд зазначає, що положення ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачають відповідальність виключно за умови встановлення факту неявки за належним чином врученою повісткою. 
Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до відповідальності; за відсутності такої особи – лише за наявності даних про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи. Цей підхід неодноразово підтверджено Верховним Судом, зокрема у постанові від 31.03.2021 у справі № 676/752/17 та у постанові від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17 .
Відповідач не надав доказів належного повідомлення позивача про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення та не спростував доводи позивача про розгляд справи за його відсутності. 
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно із вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідачем не подано відзиву на позов, не надано доказів на підтвердження правомірності постанови, не надано матеріалів, які стали підставою для її прийняття.
Частина 3 ст. 210? КУпАП має бланкетний характер, а тому постанова про притягнення до адміністративної відповідальності повинна містити конкретні відомості про, які саме облікові/персональні дані не уточнено, коли виник обов`язок їх уточнення та в чому саме полягала протиправна поведінка, якими доказами підтверджується подія і вина.
Відповідно до примітки ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Суд бере до уваги підхід апеляційних інстанцій у справах щодо «неоновлення/неуточнення даних», відповідно до якого адміністративна відповідальність за ст. 210-1 КУпАП не застосовується, якщо ТЦК та СП може отримати персональні дані шляхом інформаційної взаємодії з іншими державними системами/реєстрами, а «неможливість» такого отримання має бути доведена самим ТЦК.
У даній справі відповідач не довів, що необхідні відомості не могли бути отримані у законний спосіб, і не надав належних доказів, які б виключали застосування примітки до ст. 210 КУпАП (у системному зв`язку з правовим регулюванням військового обліку та електронної взаємодії).
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням встановлених процесуальних порушень під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності, недоведеності з боку відповідача правомірності оскаржуваної постанови, а також відсутності належних доказів події та складу адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку про необхідність скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень (відповідача) підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Керуючись ст. 7, 9, 210-1, 235, 245, 251, 280 КУпАП, ст. 2, 9, 72-73, 77, 79, 269, 272, 286 КАС України, суд
Вирішив:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, третя особа: начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 майор ОСОБА_2 – задовольнити.
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 № 4260 від 23.10.2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн..
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ – НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) судові витрати по сплаті судового збору за подання позову в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:   О.Михайлюк
03.03.26