Справа № 560/14663/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

05 березня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Печеного Є.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач, ТЦК та СП), у якому просить: «визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо непроведення перерахунку посадового окладу та окладу за військовим званням ОСОБА_1 з урахуванням "розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2025 року згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704 множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, надбавки за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704 та норми приміток Додатків 1-14 до неї, "Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 провести перерахунок посадового окладу та окладу за військовим званням виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2025 року згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704 множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, надбавки за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених .з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704 та норми приміток Додатків 1-14 до неї, "Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 постанови Верховного Суду від 02.08.2022 у справі №440/6017/21, постанови Верховного Суду від 12.09.2022 у справі №500/1813/21 та надати оновлену довідку з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством України до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області для перерахунку пенсії ОСОБА_2 ». 
Ухвалою від 26.08.2025 відкрито провадження в адміністративній справі; ухвалено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно із позовною заявою, позивач позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з огляду на таке. 
Вказує, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Зазначає, що 09.08.2025 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив оформити та подати до ГУ ПФУ в Хмельницькій області оновлену довідку, у якій провести перерахунок посадового окладу, окладу за військовим званням і відповідно надбавку за вислугу років, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2025 року множених на відповідні тарифні коефіцієнти у відповідності до Закону № 2262-ХІІ, Постанови КМУ від 30.08.2017 року № 704 та норм приміток до її Додатків 1 та 14, Порядку № 45 на підставі Постанови № 103, для перерахунку основного розміру пенсії з 01січня 2025 року.
Стверджує, що відповідач проігнорував його заяву, відповідь вчасно не надав, отже, як вказує позивач, відмовив у її задоволенні.
Позивач вважає, що дії відповідача щодо відмови від підготовки і надання до ГУ ПФУ у Хмельницькій області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача є протиправними.
Відповідач правом на подачу відзиву не скористався, а тому, суд, на підставі ч. 2 ст. 175 КАС України, вирішує спір за наявними матеріалами справи. 
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
Позивач є особою, якій призначено пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII у редакції, станом на дату виникнення спірних правовідносин). 
09.08.2025 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із письмовою заявою, в якій просив: оформити довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2025; визначити посадовий оклад і оклад за військовим званням шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2025 на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 (далі - Постанова № 704 у редакції, станом на дату виникнення спірних правовідносин); зазначити всі щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для подальшого перерахунку пенсії.
У матеріалах справи відсутні докази, що відповідач: надав позивачеві відповідь по суті заяви; оформив та направив до органів Пенсійного фонду оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2025.
Отже, судом встановлено: наявність звернення позивача до відповідача із заявою від 09.08.2025; невчинення відповідачем дій щодо оформлення й надання до ГУ ПФУ довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2025.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Також суд вказує на те, що адміністративний суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень ретроспективно, тобто зважаючи на ті обставини, які існували у минулому на момент прийняття оспорюваного рішення, вчинення дій або бездіяльності.
Отже, суд, оцінюючи оспорювані рішення, дії або бездіяльність виходить лише з тих мотивів, якими керувався суб`єкт владних повноважень при прийнятті рішень, вчиненні дій або бездіяльності.
Такий підхід неодноразово відображений у практиці Верховного Суду при вирішенні публічно-правових спорів, зокрема, у постанові від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18.
Так, Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Стаття 9 Закону № 2011-XII встановлює, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
За військовослужбовцями, які тимчасово проходять військову службу за межами України, зберігається виплата грошового забезпечення в національній валюті та виплачується винагорода в іноземній валюті за нормами і в порядку, що визначаються Кабінетом Міністрів України.
За військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігається виплата грошового забезпечення.
Військовослужбовець має право скласти у письмовій довільній формі особисте розпорядження на випадок захоплення його в полон або заручником, інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти про виплату належного йому грошового забезпечення особі (особам) за його вибором, визначивши розмір частки таких осіб у відсотках (далі - особисте розпорядження на випадок полону).
Порядок підтвердження справжності підпису військовослужбовця на особистому розпорядженні на випадок полону, оформлення та зберігання такого розпорядження та його скасування здійснюються у порядку, передбаченому пунктом 4 статті 16 цього Закону.
У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону грошове забезпечення виплачується дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовця аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови що ці права не були поновлені). Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 50 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань.
У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзаці четвертому цього пункту, грошове забезпечення виплачується повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законним представником яких є військовослужбовець. Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 20 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань.
Виплата грошового забезпечення особі (особам), визначеній (визначеним) в особистому розпорядженні на випадок полону, та особам, передбаченим цим пунктом, здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців у нейтральних державах або зникнення безвісти, їх звільнення з полону або визнання судом безвісно відсутніми чи оголошення судом померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини.
Грошове забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, підлягає індексації відповідно до закону. Порядок та умови перерахунку розміру грошового забезпечення таких військовослужбовців встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзацах четвертому - п`ятому цього пункту, належні та не виплачені військовослужбовцям, захопленим у полон або заручниками, а також інтернованим у нейтральних державах або зниклим безвісти, суми грошового забезпечення після оголошення їх судом померлими включаються до складу спадщини.
Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
За військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігаються передбачені законом інші види забезпечення.
Військовослужбовцям Сил спеціальних операцій Збройних Сил України встановлюється спеціальна надбавка, що входить до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.
За військовослужбовцями, виведеними у розпорядження командира (начальника) військової частини у зв`язку з потребою у тривалому лікуванні, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення протягом усього строку безперервного перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, зокрема іноземних держав, та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), встановленого абзацом першим пункту 11 статті 10-1 цього Закону.
Стаття 43 Закону № 2262-XII визначає, що пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Особам із числа військовослужбовців строкової служби, які до призову на строкову військову службу та після звільнення з військової служби не працювали і не перебували на військовій службі за контрактом, та членам їх сімей пенсії встановлюються у мінімальних розмірах, передбачених відповідно статтями 22 і 37 цього Закону.
Пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Пенсії особам з числа резервістів, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством для військовослужбовців відповідних прирівняних посад на день звільнення зі служби у військовому резерві, загибелі, смерті або оголошення резервіста померлим.
Схеми відповідності посад резервістів та військовослужбовців затверджуються центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями.
Обчислення пенсій окремим категоріям військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які були відряджені для виконання службових обов`язків до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших цивільних установ, організацій і підприємств, у тому числі у довготермінові закордонні відрядження, здійснюється за переліком посад і в порядку, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Особам, які займали командні посади, що відповідають посадам офіцерського складу, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, у складі 1-го Чехословацького армійського корпусу під командуванням Л. Свободи, пенсії обчислюються незалежно від того, чи мають вони офіцерські звання, виходячи з посадового окладу, встановленого на день призначення їм пенсії, за аналогічною посадою для осіб офіцерського складу, а тим особам, які мали в той період офіцерські звання, - з окладу за військовим званням і процентної надбавки за вислугу років, обчислених із цих окладів.
Особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, зазначеним у пункті "д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом і одержували перед звільненням зі служби персональні (збережені) посадові оклади за службу у високогірних або віддалених місцевостях у державах, які входили до складу колишнього Союзу РСР (у випадках включення відповідних періодів військової служби (служби) до вислуги років відповідно до цього Закону), пенсії обчислюються з персональних (збережених) окладів, якщо інше не встановлено відповідними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які звільнені зі служби у зв`язку із засудженням або притягненням до кримінальної відповідальності, стосовно яких за відсутністю події або складу кримінального правопорушення чи за недоведеністю їхньої участі у вчиненні кримінального правопорушення були винесені відповідно виправдувальний вирок або ухвала суду про закриття щодо них кримінального провадження, а також членам сімей військовослужбовців, інших осіб, щодо яких ухвала суду про закриття кримінального провадження винесена посмертно, пенсії обчислюються за наявності в них права на пенсію за цим Законом із розміру існуючих на день призначення пенсії окладів грошового забезпечення, встановлених законодавством для відповідних категорій військовослужбовців, інших зазначених осіб. У разі одночасного поновлення та звільнення таких осіб зі служби пенсія їм обчислюється з посадового окладу, який вони отримували до незаконного звільнення.
Особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, переведеним за станом здоров`я або за віком з льотної роботи, підводних човнів (підводних крейсерів), атомних надводних кораблів і мінних тральщиків на посади з меншим посадовим окладом, пенсії обчислюються, за бажанням пенсіонера, виходячи з посадового окладу за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням, чи з указаних у цій частині посад, які вони займали до переведення, якщо на день переведення вони мали право на пенсію за вислугу років. У такому ж порядку обчислюються пенсії особам офіцерського складу та особам начальницького складу з військовим званням полковника або спеціальним званням полковника поліції (міліції) чи внутрішньої служби, полковника Державного бюро розслідувань, полковника Національного антикорупційного бюро України, полковника Служби судової охорони, полковника податкової міліції, полковника Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також їм рівних і вище, якщо вони за таких обставин та умов переведені в інтересах служби з посад, які ці особи займали не менше трьох років до переведення і на день переведення мали право на пенсію за вислугу років.
Особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам начальницького складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу Національного антикорупційного бюро України та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом і які були відряджені для роботи в органах державної влади та органах місцевого самоврядування або у сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях, закладах вищої освіти та одержували заробітну плату в порядку і розмірах, установлених для працівників цих органів та організацій, пенсії обчислюються виходячи з посадового окладу, встановленого за аналогічною посадою відповідно для осіб з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, поліцейських, осіб начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, співробітників Служби судової охорони, осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Особам офіцерського складу, звільненим з військової служби до вступу на штатну посаду після закінчення військового навчального закладу або після призову із запасу, пенсії обчислюються в порядку, передбаченому цією статтею, із сум грошового забезпечення, сплачених їм на день звільнення.
Мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, переведеним з атомних підводних крейсерів, атомних підводних човнів та дизельних підводних човнів, обладнаних атомними енергетичними установками, на відповідні рівнозначні посади на інші кораблі, судна або в берегові військові частини Військово-Морських Сил із збереженням одержуваного ними до дня переведення посадового окладу, пенсії обчислюються в порядку, передбаченому цією статтею, виходячи з виплачуваного на день звільнення з військової служби збереженого посадового окладу.
При обчисленні пенсій відповідно до частин сьомої-десятої цієї статті в розрахунок включаються щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством на день призначення цих пенсій.
Особи з числа військовослужбовців, поліцейських, осіб начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, співробітників Служби судової охорони, осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України та атестованих працівників органів внутрішніх справ України, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, органів і підрозділів цивільного захисту, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших правоохоронних органів, які обрані народними депутатами України, при досягненні ними під час строку депутатських повноважень віку або вислуги років, установлених цим Законом, мають право на пенсію, що обчислюється відповідно до статті 20 Закону України "Про статус народного депутата України".
Особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1-2, пенсія обчислюється відповідно до частини третьої цієї статті з розміру грошового забезпечення, яке вони мали на день звільнення зі служби в органах внутрішніх справ.
У разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Стаття 63 Закону № 2262-XII передбачає, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції та податкової міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, яким присвоєні чергові військові (спеціальні) звання під час перебування їх у запасі або у відставці, раніше призначені їм пенсії з урахуванням нових присвоєних військових (спеціальних) звань не перераховуються.
Частини друга–третя статті 51 Закону № 2262-XII визначають, що перерахунок пенсій, призначених особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» затверджений Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 (далі – Порядок № 45).
Відповідно до п. 4 Порядку № 45, перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Постановою правління пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок № 3-1 у редакції, станом на дату виникнення спірних правовідносин). 
Так, Порядок № 3-1 визначає процедуру звернення за призначенням та перерахунком пенсій, у тому числі за Законом № 2262-XII, та розмежовує повноваження органів Пенсійного фонду України й органів, що надають довідки про грошове забезпечення.
У первісній редакції пункту 4 Постанови № 704 було установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Із 24.02.2018 року постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» до пункту 4 було внесено зміни, а саме: вказаний пункт викладений у такій редакції: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.». 
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704» (далі – Постанова № 481) пункт 4 було змінено, а саме: викладено абзац перший в такій редакції: “4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.”.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 у справі № 320/29450/24, залишеним без змін у подальшому Верховним Судом, визнані дії Кабінету Міністрів України при прийнятті Постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481 неправомірними; визнано протиправним та нечинним пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481 стосовно внесення змін до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». 
Отже, суд вказує на те, що з моменту набрання законної сили зазначеним рішенням суду (18.06.2025) пункт 4 Постанови № 704 застосовується без змін, унесених Постановою № 481, тобто із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня відповідного календарного року.
Відповідно до статті 7 Закону № 4059-IX «Про Державний бюджет України на 2025 рік» (чинний з 01.01.2025), прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2025 становить 3028 грн. 
Отже, станом на 01.01.2025 прожитковий мінімум для працездатних осіб, який використовується як базовий державний соціальний стандарт, становив 3028 грн.
У постанові Верховного Суду від 02.08.2022 у справі № 440/6017/21 Суд дійшов висновку, що: з 01.01.2020 року положення пункту 4 Постанови № 704 у частині визначення розрахунковою величиною для посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 року, не відповідає законам про Державний бюджет, якими щорічно змінювався прожитковий мінімум; до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 4 Постанови № 704 у частині, що не суперечить законам про Державний бюджет, – тобто з використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року; ненадання органом, уповноваженим видавати довідки, оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на відповідну дату для перерахунку пенсії було визнано протиправною бездіяльністю, а орган зобов`язано таку довідку оформити і надати.
У постанові Верховного Суду від 12.09.2022 у справі № 500/1813/21 Суд підтвердив наведений вище підхід і зазначив, що: у разі суперечності підзаконного акта закону про Державний бюджет застосуванню підлягає закон, а норми підзаконного акта – лише в частині, що йому не суперечить; зростання прожиткового мінімуму є підставою для перерахунку пенсій, призначених за Законом № 2262-XII, виходячи з розміру складових грошового забезпечення, розрахованих за Постановою № 704 з використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня відповідного року; відмову уповноваженого органу у підготовці й наданні до органів ПФУ оновленої довідки про розмір грошового забезпечення відповідно до цих підходів визнано протиправною, а орган – зобов`язано таку довідку підготувати й подати.
У зразковій справі № 380/19324/23, рішення в якій ухвалено Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду 05.03.2024 та залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2024, суд: підтвердив, що грошове забезпечення військовослужбовців для цілей перерахунку пенсій за Законом № 2262-XII має визначатися із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня відповідного календарного року; визнав протиправною відмову уповноваженого органу у видачі довідок про розмір грошового забезпечення за станом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022, та зобов`язав підготувати і надати такі довідки з використанням відповідних значень прожиткового мінімуму.
Вказана зразкова справа деталізує механізм застосування Постанови № 704 у поєднанні із законами про Державний бюджет, а її правові висновки, у силу статті 290 КАС України, підлягають застосуванню у типових справах.
Як зазначено вище, рішенням суду у справі № 320/29450/24, що набрало законної сили, пункт 2 Постанови № 481 в частині внесення змін до пункту 4 Постанови № 704 визнано протиправним та нечинним.
Це означає, що на час розгляду заяви позивача (серпень 2025 року) та оцінки бездіяльності відповідача правове регулювання пункту 4 Постанови № 704 має застосовуватися без змін, унесених Постановою № 481, – тобто з використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня відповідного календарного року.
Як вже зазначено вище, адміністративний суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень ретроспективно, тобто зважаючи на ті обставини, які існували у минулому на момент прийняття оспорюваного рішення, вчинення дій або бездіяльності.
Отже, суд, оцінюючи оспорювані рішення, дії або бездіяльність виходить лише з тих мотивів, якими керувався суб`єкт владних повноважень при прийнятті рішень, вчиненні дій або бездіяльності.
Такий підхід неодноразово відображений у практиці Верховного Суду при вирішенні публічно-правових спорів, зокрема, у постанові від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18.
У цій справі предметом оскарження є невчинення відповідачем дій після отримання заяви позивача від 09.08.2025 щодо оформлення та направлення до ГУ ПФУ довідки станом на 01.01.2025.
Отже, суд перевіряє правомірність поведінки відповідача у спірних правовідносинах станом на серпень 2025 року, виходячи із: законодавства, чинного на той момент (зокрема, Закону № 2262-XII, Закону № 2011-XII, Постанови № 704 без змін Постанови № 481, Закону № 4059-IX); факту встановлення Законом № 4059-IX прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 грн з 01.01.2025, без подальшої зміни цього показника упродовж року.
Так, перша позовна вимога сформульована позивачем як вимога про визнання протиправними «дій щодо непроведення перерахунку посадового окладу та окладу за військовим званням».
Разом з тим з фактичних обставин, підтверджених доказами у справі, вбачається, що позивач оскаржує саме невчинення відповідачем дій, які він був зобов`язаний вчинити, а саме: неоформлення довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2025 із застосуванням прожиткового мінімуму 3028 грн і відповідних тарифних коефіцієнтів; ненадання такої довідки до ГУ ПФУ для подальшого перерахунку пенсії.
За своєю правовою природою це є фактичною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до змісту статті 9 КАС України суд, з метою ефективного захисту прав особи, не є зв`язаним лише формальним формулюванням позовних вимог, а повинен з`ясувати їх реальний зміст. 
Тому суд розцінює вимогу позивача як вимогу про визнання протиправною бездіяльності ТЦК та СП щодо неоформлення та ненадання довідки.
Із приводу обов`язку відповідача оформити довідку з урахуванням прожиткового мінімуму станом на 01.01.2025, то суд виходить із такого. 
З аналізу положень Закону № 2262-XII, Порядку № 45, Порядку № 3-1 та Постанови № 704, а також з урахуванням практики Верховного Суду, зокрема, у справах № 440/6017/21, № 500/1813/21 та № 380/19324/23, випливає, що: перерахунок пенсій здійснюють органи Пенсійного фонду України; уповноважені структурні підрозділи, до яких належить ТЦК та СП, зобов`язані: відслідковувати прийняття нормативно-правових актів, що змінюють розмір грошового забезпечення; оформлювати і надавати органам ПФУ довідки про розмір грошового забезпечення з урахуванням актуальних розрахункових величин, передбачених законодавством; зазначати у довідках посадовий оклад, оклад за військовим званням, відсоткову надбавку за вислугу років та інші щомісячні додаткові види грошового забезпечення і премію.
З огляду на викладене вище, суд вказує на те, що на момент виникнення спірних правовідносин: пункт 4 Постанови № 704 підлягає застосуванню без змін, унесених Постановою № 481;при визначенні посадового окладу та окладу за військовим званням необхідно використовувати прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2025 – 3028 грн (стаття 7 Закону № 4059-IX).
Отже, відповідач був зобов`язаний, після звернення позивача: визначити складові грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2025, зокрема посадовий оклад та оклад за військовим званням шляхом множення прожиткового мінімуму 3028 грн на відповідні тарифні коефіцієнти за Постановою № 704; оформити довідку про розмір грошового забезпечення за формою, затвердженою додатком 2 до Порядку № 45; направити цю довідку до ГУ ПФУ для проведення перерахунку пенсії позивача.
Відповідно до абз. 1, 2 ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
У той же час, відповідач не надав до суду жодних доказів, які б свідчили: про оформлення й направлення до ГУ ПФУ оновленої довідки станом на 01.01.2025; про наявність правових підстав для відмови у видачі такої довідки або зволікання з її оформленням.
Отже, обов`язок доведення правомірності своєї бездіяльності у спірних правовідносинах відповідачем не виконано.
Наявні в справі докази свідчать, навпаки, про фактичну відсутність будь-яких дій з боку відповідача після отримання заяви позивача від 09.08.2025.
Враховуючи зазначене, суд доходить висновку, що бездіяльність відповідача: вчинена не на підставі та не у спосіб, визначені Законом № 2262-XII, Законом № 2011-XII, Постановою № 704, Порядком № 45 і Порядком № 3-1; порушує право позивача на своєчасний перерахунок пенсії та належне пенсійне забезпечення.
Така бездіяльність є протиправною.
Друга позовна вимога позивача поєднує два елементи: «провести перерахунок посадового окладу та окладу за військовим званням»; «надати оновлену довідку» до ГУ ПФУ.
Водночас, з аналізу повноважень різних державних органів у системі пенсійного забезпечення вбачається, що: перерахунок пенсії як такої здійснюють органи Пенсійного фонду України; ТЦК та СП здійснює обчислення складових грошового забезпечення лише для відображення їх у довідці (це внутрішній технічний елемент процедури підготовки довідки, а не окремий публічно-владний акт щодо розміру пенсії).
Стала практика Верховного Суду, зокрема у справах № 440/6017/21, № 500/1813/21 та зразковій справі № 380/19324/23, свідчить, що належним способом захисту в подібних ситуаціях є: визнання протиправною бездіяльності (чи відмови) уповноваженого органу щодо ненадання довідки; зобов`язання підготувати і надати органу ПФУ оновлену довідку з правильними параметрами грошового забезпечення для подальшого перерахунку пенсії.
Тому суд вважає за необхідне конкретизувати заявлений позивачем спосіб захисту, не виходячи за межі предмета спору: зобов`язати ТЦК та СП підготувати та надати до ГУ ПФУ довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2025; у цій довідці визначити посадовий оклад і оклад за військовим званням шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01.01.2025 (3028 грн), на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з додатками до Постанови № 704; відобразити всі інші належні позивачу види грошового забезпечення.
У тій частині вимог, в якій позивач фактично просить покласти на відповідача обов`язок самостійно перерахувати пенсію або визначити її конкретний розмір, він задоволенню не підлягає, оскільки такі повноваження належать виключно органам ПФУ.
З урахуванням наведеного суд доходить таких висновків. 
Бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка полягає у неоформленні та ненаданні до ГУ ПФУ в Хмельницькій області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2025, є протиправною.
Відповідач повинен бути зобов`язаний у встановлений судом строк: оформити довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2025 за формою додатку 2 до Порядку № 45; визначити в ній посадовий оклад і оклад за військовим званням через множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01.01.2025 (3028 грн), на відповідні тарифні коефіцієнти за Постановою № 704; зазначити розмір відсоткової надбавки за вислугу років, а також усі щомісячні додаткові види грошового забезпечення й премію у розмірах, установлених законодавством станом на 01.01.2025; направити таку довідку до ГУ ПФУ в Хмельницькій області для подальшого перерахунку пенсії позивача.
У частині вимог, в яких позивач фактично просить про покладення на відповідача обов`язку перерахувати пенсію чи визначити її конкретний розмір, позов задоволенню не підлягає через відсутність у ТЦК та СП відповідних повноважень.
Отже, позов підлягає частковому задоволенню.
Інші аргументи позивача не спростовують висновків суду за результатами розгляду справи, які зазначені вище. 
Щодо інших доводів позивача, суд також зазначає, що, відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
У рішенні ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін.
Підстави для розподілу судових витрат у цій справі відсутні. 
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неоформлення та ненадання до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2025 року відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII, статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII, Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2025 року за формою, передбаченою додатком 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393, у якій: посадовий оклад та оклад за військовим званням визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01.01.2025 року (3028 грн), на тарифний коефіцієнт, установлений для відповідної посади та військового звання ОСОБА_1 згідно з тарифною сіткою, наведеною у додатках 1, 12–14 до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»; зазначити розмір відсоткової надбавки за вислугу років, обчисленої від суми посадового окладу та окладу за військовим званням ОСОБА_1 відповідно до підпункту 1 пункту 6 та додатка 16 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»; зазначити усі щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію, які були встановлені та фактично застосовувалися щодо ОСОБА_1 за займаною ним посадою станом на 01.01.2025 року відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII та Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». 
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити. 
Судові витрати розподілу не підлягають. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) 	
Відповідач:	ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 ) 	
 		
Головуючий суддя 		Є.В. Печений