Справа № 405/4104/25
2/405/1264/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2026 Подільський районний суд міста Кропивницького в складі
головуючої судді: Шевченко І.М.
з участю секретаря : Мишевець Т.І.
позивача : ОСОБА_1 та її представника : адвоката Загоруйко Л.Ю.
представника третьої особи : Поровчук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Орган опіки та піклування Кропивницької міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав відповідача відносно його дітей – сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позов обґрунтовує тим, що її донька, ОСОБА_3 має двох синів: ОСОБА_7 , який є повнолітнім та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якого є відповідач - ОСОБА_4 .Обидва її онуки проживають з нею однією сім`єю ще з 2020 року, оскільки донька веде аморальний спосіб життя, не піклується про дітей, не цікавилась життям старшого сина, не цікавиться життям і молодшої дитини - сина ОСОБА_8 , ні станом його здоров`я, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини, як складову виховання, не спілкується з ним, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу щодо його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, проживає з нами за тією ж адресою, в окремій будівлі.Протягом практично всього свого свідомого життя донька займалась лише тим, що намагалась влаштувати своє особисте життя, кілька разів одружувалась, мала і декількох співмешканців, з якими регулярно зчинялись бійки, розпивались спиртні напої і навіть вживались наркотичні засоби, чому діти були свідками, що звичайно негативно впливало па їх психологічний стан. Нажаль своїми дітьми донька не займалась і не цікавилась, час від часу вона знаходила собі тимчасові підробітки, але кошти витрачались лише на себе та спиртні напої.
Вона особисто зверталась до Органу опіки і піклування Кропивницької міської ради щодо допомоги у врегулюванні ситуації, що склалась, тому вони добре проінформовані про обставини справи.
Дитина проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні, оскільки донька не працює, має мінливий заробіток, але відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча є працездатною особою .
За вищевказаних обставин вона змушена звернутись до суду щодо позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 та стягнення з неї аліментів на утримання дитини і, оскільки, вона на даний час офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, просила стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 598, 00 грн., що дорівнює 50 % розміру прожиткового мінімуму для дітей від 6 до 18 років.
Відповідач ОСОБА_4 , шлюб з яким донька розірвала ще в 2014 році, проживає окремо. Певні кошти на утримання сина він надавав, однак про сина не піклується, не цікавиться його життям, ні станом його здоров`я, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує його, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини, як складову виховання, не спілкується з ним. не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу щодо його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі. На її запитання стосовно того чи хотів би він жити разом із сином, відповідач ОСОБА_4 зазначив, що він надає дитині матеріальне утримання, однак ні спілкуватися з ним, ні бачитись ні жити з ним він не бажає ні зараз ні в майбутньому, доля дитини його не цікавить, а тому вона просить позбавити його батьківських прав відносно дитини.
Посилаючись на вказані обставини, норми чинного законодавства, просила позов задовольнити.
Ухвалою суду від 04.07.2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, відповідачам надано термін для подання відзиву на позов, витребувано докази.
Відповідачем ОСОБА_3 відзив на позов не подано.
11.08.2025 року відповідачем ОСОБА_4 подано відзив на позов, в якому він просить відмовити в задоволенні позову, зазначає, що він намагався зберегти шлюб з донькою позивача, не ухилявся від допомоги сину, на даний час він не працює, має підробітки, має іншу сім`ю і його дружина доглядає за своєю матір`ю і у нього не має можливості допомагати сину. Крім того, він не бажає бути мобілізованим, а тому не може з`явитись в суд. Вважає, що не потрібно обривати родинні зв`язки з дитиною, що у майбутньому син не залишився сам.
18.08.2025 року позивачем подано відповідь на відзив відповідача ОСОБА_4 .
Ухвалою суду від 04.11.2025 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до розгляду по суті.
21.01.2026 року позивачем подана заява про уточнення позовних вимог щодо розміру аліментів, які вона просила стягнути з відповідача ОСОБА_3 на утримання сина, визначивши розмір аліментів у частці від доходу відповідача.
В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, посилаючись на обставини, що в ньому викладені. Позивач пояснила, що відповідач ОСОБА_3 є її донькою, їй дуже прикро говорити про свою дитину, але так сталось, що донька змінилась і не в кращу сторону, з 2020 року до неї спочатку втік старший онук, а потім і ОСОБА_9 . Вона замінила дітям матір, а її чоловік – батька. Донька жодним чином не спілкується з дітьми, хоча живуть в одному дворі, її житло занедбане. Батько ОСОБА_8 – ОСОБА_4 переховується від мобілізації, з моменту звернення в суд перестав надавати кошти на дитину, хоча і до цього з сином не спілкувався. Звернулась в суд, так як має вирішувати питання щодо дітей: звернення до лікарні, спілкування з вчителями, а отримання дозволів від батьків є проблемним, юридично вона не має жодних прав, а тому просить позов задовольнити.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені шляхом направлення повістки та через оголошення на офіційному веб-сайті суду.
Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату,час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи.
Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування і вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідачів відносно їх сина.
Суд, заслухавши пояснення позивача, представників позивача та третьої особи, допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданого 27.09.2013 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 1783, його батьками записані: батько - ОСОБА_4 , мати – ОСОБА_12 , яка змінила своє прізвище з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_14 , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені, виданим 12.05.2016 року Ленінським районним у місті Кіровограді відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 15.
Відповідач ОСОБА_3 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, веде асоціальний спосіб життя, утримує житло в антисанітарному стані, не виявляє материнського піклування щодо сина ОСОБА_8 . 
Матеріалами справи підтверджується, що у 2024 році ОСОБА_3 вчинила домашнє насильство стосовно своєї матері ОСОБА_1 , свідком якого був ОСОБА_8 .
Відповідач  ОСОБА_4 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , про сина не піклується, не цікавиться його навчанням, розвитком, з дитиною майже не спілкується. Як пояснила в судовому засіданні представник третьої особи на неодноразові запрошення на засідання Комісії не з`явився, письмово повідомив, що з`являтись не буде.
Згідно з інформацією комунального закладу «Ліцей «Сокіл» Кропивницької міської ради» від 15.09.2025, про учня 6Б класу ОСОБА_2 піклується його баба ОСОБА_1 , яка самостійно його виховує, контролює навчання. Мати та батько дитини не спілкуються з вчителями та класним керівником сина, не відвідують батьківські збори, не цікавляться навчанням дитини.
З характеристики, наданої квартальним комітетом № 19 Подільської районної у місті Кропивницькому ради від 06.05.2025 № 19 на громадянку ОСОБА_1 вбачається, що вона з 2020 року утримує та виховує онука ОСОБА_2 , приділяє достатньо уваги його вихованню та розвитку.
Внаслідок ухилення батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від виконання батьківських обов`язків дитина ОСОБА_15 з 2020 року мешкає в сім`ї баби ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується письмовими поясненнями громадян ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 .
Безпосередньо в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що є старшим братом ОСОБА_8 , ще за спільного життя мати покидала брата на нього, в 2020 році він втік до бабусі, а потім і ОСОБА_8 перейшов до них жити і з цього часу їх доглядають бабуся і дідусь, з матір`ю він та брат як чужі люди, не спілкуються, так як вона п`є.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що є двоюрідною сестрою ОСОБА_17 , у ОСОБА_17 зникло бажання приділяти будь-яку увагу дітям, бабуся і дідусь ними опікуються.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що є матір`ю відповідача ОСОБА_4 , син не працює, має іншу сім`ю і так як не хоче воювати, то не з`являється ні в які органи. З ОСОБА_9 вони спілкувались, брали його до себе, але з червня 2025 року перестали спілкуватись та платити аліменти, так як дізнались про позов. Син має іншу сім`ю і його дружина проти спілкування з ОСОБА_8 .
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно з п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» в якому наголошено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії.
У параграфі 54 рішення ЄСПЛ від 07.12.2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон протии Швеції» (№ 2) від 27.11.1992 року, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
У рішенні ЄСПЛ від 11.07.2017 року, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України», йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.
Відповідно до ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання.
Таким чином, з досягненням 10-річного віку у дитини з`являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема, у визначенні місця проживання. Лише в разі збігу волі трьох учасників переговорного процесу - матері, батька, дитини можна досягти миру і злагоди.
Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком та зрілістю.
Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.
Малолітній ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в судовому засіданні повідомив, що бажає проживати з бабусею і дідусем, які його люблять і піклуються про нього, мама з ним не вітається, батько перестав спілкуватись і він не заперечує проти позбавлення їх батьківських прав.
Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 13.10.2025 року № 7564/19, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 08.10.2025 року, керуючись найкращими інтересами дитини, даний орган вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , стосовно малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Враховуючи всі зібрані у справі докази, досліджені в судовому засіданні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно дитини підлягає задоволенню.
Положеннями статті 166 Сімейного Кодексу України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Вказане також кореспондується частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, якаю держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, моральної і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Частиною 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, передбачено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_3 підлягають стягненню аліменти на утримання ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до його повноліття, з дня звернення позивачем до суду, тобто з 01.07.2025 року на користь тих осіб, з якими буде проживати дитина.
При вирішенні даного позову судом враховуються обставини, встановлені висновком органу опіки та піклування, норми ст. 164 Сімейного Кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», свідоме ухилення відповідачів від спілкування з сином, а тому суд вважає, що в судовому засіданні позовні вимоги знайшли своє підтвердження, обґрунтовані доказами і підлягають задоволенню в повному обсязі.
Частиною 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову – на відповідача, а тому стягненню з відповідачів на корись позивача підлягають судові витрати в сумі 1 211,20 грн. пропорційно до задоволених судом вимог про позбавлення батьківських прав та щодо задоволення позовної вимоги про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_3 на користь держави в сумі 1 211,20 грн.
Керуючись ст. ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Орган опіки та піклування Кропивницької міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно її малолітнього сина – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01.07.2025 року до повноліття сина, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь тих осіб, з кими буде проживати дитина.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно його малолітнього сина – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 1 211,20 грн. з кожного.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по справі в сумі 1 211,20 грн. 
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення в повному обсязі виготовлене 20.03.2026 року.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , прож. АДРЕСА_1 . 
Відповідачі: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , прож. АДРЕСА_1 . 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , прож. АДРЕСА_2 .
Третя особа: Орган опіки та піклування Кропивницької міської ради, 25006 м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 41, код ЄДРПОУ 26241020.

Суддя Подільського 
районного суду 
міста Кропивницького Ірина Миколаївна Шевченко