ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року	Львів	Справа № 380/3305/24 пров. № А/857/4419/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючої судді Хобор Р.Б.,
суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження, в місті Львові, апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2024 року, що ухвалив суддя Гавдик З.В. у місті Львові, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, у справі № 380/3305/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача у якому просить суд: 
- визнати протиправним та скасувати рішення № 913060818143 від 10.01.2024 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії, з урахуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року призначення такої пенсії;
- визнати протиправними та скасувати рішення № 913060818143 від 24.02.2021, від 25.05.2021, від 22.02.2022, від 18.06.2022, а також від 25.02.2023 про обчислення пенсії ОСОБА_1 з урахуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.03.2021, обчисливши розмір пенсії, згідно із статтями 27, 28, 40 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року призначення такої пенсії, а саме: за 2018-2020 роки, та провести індексацію зарплати з 01.03.2022 та з 01.03.2023, виходячи із середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року призначення такої пенсії — за 2018-2020 роки. Виплату провести з врахуванням фактично виплачених сум.
31 грудня 2024 року Львівський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким позов задовольнив частково.
Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки.
Визнав протиправним та скасував рішення № 913060818143 від 10.01.2024 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року призначенням такої пенсії; 
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.03.2021, обчисливши розмір пенсії, згідно із статтями 27, 28, 40 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року призначенням такої пенсії, а саме: за 2018-2020 роки; 
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести індексацію пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 та з 01.03.2023, виходячи середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року призначенням такої пенсії, а саме: за 2018-2020 роки, та здійснити її перерахунок і виплату з урахуванням виплачених сум; у задоволенні решти вимог відмовив. 
Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком протиправно застосував показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки. Суд першої інстанції встановив, що позивачка перейшла на інший вид пенсії за іншим законом, тому відповідач мав застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2018-2020 роки.
Не погодившись із цим рішенням суду його оскаржили відповідачі.
Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити. 
У обґрунтування вимог апеляційної скарги Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зазначає, що середня заробітна плата в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з призначенням пенсії, застосовується при призначенні пенсії вперше і в подальшому цей показник не змінюється.
Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області в апеляційній скарзі також просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити. 
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що, при обчисленні пенсії позивачки, відповідач діяв у межах повноважень, оскільки перерахунок пенсії з 01.03.2021 проведений відповідно до вимог чинного законодавства із застосуванням показника середньої заробітної плати, який уже враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.
Заслухавши суддю – доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Суд першої інстанції встановив те, що з 13.05.2015 позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як отримувач пенсії за віком, відповідно до Закону України „Про державну службу”.
З 01.03.2021 позивачка переведена на пенсію за віком, відповідно до Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Для розрахунку розміру пенсії застосовувався показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2014-2016 роки.
08.01.2024 позивачка звернулася до Головномго управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про обчислення пенсії за віком, за правилами частин 1 та 2 статті 40 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року призначення такої пенсії, а саме за 2018-2020 роки.
За принципом екстериторіальності, заяву позивачки розглянуло Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
За результатами розгляду заяви, пенсійний орган прийняв Рішення № 913060818143 від 10.01.2024, яким відмовив позивачці у проведенні перерахунку пенсії, оскільки перерахунок проведений відповідно до вимог чинного законодавства.
Вважаючи прийняте рішення та всі інші дії пенсійного органу, які спрямовувалися на перерахунки пенсії позивачки після 01.03.2021, протиправними, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно – правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого. 
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:
1) пенсія за віком;
2) пенсія по інвалідності;
3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
За приписами частини другої статті 40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Згідно з частиною третьою статті 45 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
З аналізу зазначених вище норм законодавства видно, що частиною третьою статті 45 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
У випадку переведення на інший вид пенсії за іншим законом, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.
Апеляційний суд встановив, що ОСОБА_1 з 13.05.2015 отримувала пенсію за віком, відповідно до Закону України „Про державну службу”.
З 01.03.2021 ОСОБА_1 переведена з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України „Про державну службу”, на пенсію за віком, відповідно до Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Таким чином, призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з 01.03.2021, відповідно до приписів Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, відбулося вперше.
Отже, оскільки мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, має враховуватися показник середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).
З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 має право на перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, тобто за 2018-2020 роки.
Вказаний висновок є підставою для задоволення позову, в частині визнання протиправним та скасування Рішення № 913060818143 від 10.01.2024 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, а також зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.03.2021, із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року призначення такої пенсії, а саме за 2018-2020 роки.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 01.03.2021 за показником середньої зарплати за 2018-2020 роки, та ухвалив судове рішення в цій частині з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги у відповідній частині безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 01.03.2021 за показником середньої зарплати за 2018-2020 роки, а тому апеляційну скаргу в цій частині необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції у відповідній частині - без змін.
Щодо позовних вимог про проведення індексації пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 та з 01.03.2023, виходячи із середньої заробітної плати за 2018-2020 роки, то апеляційний суд вважає, що такі вимоги є передчасними. 
Оскільки відповідач не здійснював перерахунок пенсії позивачки із застосуванням показника заробітної плати за 2018-2020 роки, право позивачки на індексацію пенсії, виходячи із цієї суми, фактично ще не порушено. 
З цих підстав апеляційний суд вважає передчасним висновок суду першої інстанцції про задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести індексацію пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 та з 01.03.2023, виходячи із середньої заробітної плати за 2018-2020 роки.
Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права в частині вимог про індексацію пенсії позивачки, тому рішення суду в цій частині необхідно скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести індексацію пенсії з 01.03.2022 та з 01.03.2023 відмовити.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 317,321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задовольнити частково.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2024 року в справі № 380/3305/24, в частині задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести індексацію пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 та з 01.03.2023, виходячи із середньої заробітної плати за 2018-2020 роки, скасувати та прийняти в цій частині нову постанову. 
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання провести індексацію пенсії з 01.03.2022 та з 01.03.2023 відмовити.
В іншій частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2024 року в справі № 380/3305/24 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення. 
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	Р. М. Шавель