Провадження № 2/742/1301/26 
Єдиний унікальний № 742/941/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2026 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючої - судді Короткої А.О.,
при секретарі судових засідань – Бурмаці Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», представниця позивача –  Паладич Аліна Олександрівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В :
Представниця ТОВ «Свеа Фінанс» звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №2007898 від 07.01.2025 у розмірі 50788,00 грн, а також просив стягнути судовий збір в розмірі 2662,40 грн, мотивуючи свої вимоги тим, що спірна заборгованість виникла через невиконання відповідачем умов вказаних кредитного договору.
Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження (а.п.42), але не надав відзиву на позовну заяву у строк, передбачений в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Зі згоди позивача (а.п.5), суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і необхідність задоволення позову з наступних підстав.
07.01.2025 між ТОВ «Селфі Кредит» - первісний кредитор, та ОСОБА_1 – позичальник, був укладений договором про надання фінансового кредиту №2007898, за яким товариство надало ОСОБА_1 фінансовий кредит у розмір 11700,00 грн стоком на 360 днів, за користування яким клієнт сплачує товариству 1,00% на день – стандартну процентну ставку (365,00% річних), 0,25% на день – знижену процентну ставку (91,25% річних), орієнтовна загальна вартість кредиту 53820,00 грн, реальна річна процентна ставка 2333,95% річних, який був підписаний шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.п.6-9), що також підтверджується копією Додатку №1 до Договору – Графік платежів (а.п.10), копією паспорта споживчого кредиту (а.п.10-11), копією додаткової угоди до договору про надання фінансового кредиту №2007898 (а.п.11), копією правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Селфі Кредит» (а.п.14-18).
Також 08.01.2026 між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 була укладена Додаткова угода до договору №2007898 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого сторони домовились збільшити суму кредиту на 4000,00 грн, у зв`язку з чим загальний розмір кредиту складає 15700,00 грн, за користування яким клієнт сплачує товариству 1,00% на день за стандартною ставкою за весь строк користування кредиту, 0,94% на день за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою за весь строк користування кредиту 72140,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 68667,5 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк користування кредиту 2321,8% річних, орієнтовна реальна річна процентна ставка з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 1435,68% річних, який був підписаний шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.п.11), що також підтверджується копією Додатку №1 до Договору – Графік платежів (а.п.12), копією паспорта споживчого кредиту (а.п.13), копією правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Селфі Кредит» (а.п.14-18).
В процесі заповнення заявки і реєстрації особистого кабінету позичальником первісний кредитор здійснив ідентифікацію (встановлення особи шляхом отримання її ідентифікаційних даних) і верифікацію (перевірку і підтвердження належності відповідній особі ідентифікаційних даних) особи в порядку, передбаченому пунктами 2 і 4 розділу 31 «Порядку ідентифікації, верифікації клієнта (представника клієнта)» (Додатку 2 до «Положення про здійснення установами фінансового моніторингу», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 28.07.2020 № 107). Тобто отримання ідентифікаційних даних і їх верифікація із використанням системи BankID НБУ і бюро кредитних історій з додатковою фотофіксацією особи з власним ідентифікаційним документом. Таким чином особу, що вчиняла дії в Інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора (особистому кабінеті на сайті https://www.zecredit.com.ua/), було однозначно встановлено як ОСОБА_1 
ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 15700,00 грн, шляхом їх перерахування на картку позичальника НОМЕР_1 , яку вона вказала при оформленні кредиту, що підтверджується довідками вих.№20250701-3178 від 01.07.2025 та вих.№20250701-3177 від 01.07.2025 виданої надавачем платіжних послуг ТОВ «Пейтек» (а.п.20, 21).
30.06.2025 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» був укладений договір факторингу №01.02-18/25, у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передало (відступило) ТОВ «Свеа Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» прийняло належні ТОВ «Селфі Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.п.21-24), що також підтверджується копією реєстру боржників до договору факторингу №01.02-18/25 (а.п.25,28), копією Акту приймання-передачі Документації за договором факторингу №01.02-18/25 від 30.06.2025 (а.п.26) копією платіжної інструкції №10109 від 01.07.2025 (а.п.27), копією витягу з реєстру боржників до договору факторингу №01.02-18/25 від 30.06.2025 по ОСОБА_1 (а.п.29).
Відповідно до копії витягу з реєстру боржників до договору факторингу №01.02-18/25 від 30.06.2025, ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 50788,00 грн, з яких: 15700,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 27238,00 грн - сума заборгованості за відсотками та 7850,00 грн – сума заборгованості за штрафними санкціями (а.п.29).
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Свеа Фінанс» за договором про надання фінансового кредиту №2007898 від 07.01.2025 у розмірі 50788,00 грн, з яких: 15700,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 27238,00 грн - сума заборгованості за відсотками та 7850,00 грн – сума заборгованості за штрафними санкціями, що підтверджується копією розрахунку заборгованості станом на 30.06.2025 (а.п.19-20).
За нормою ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19, від 23.03.2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року №127/33824/19.
Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивач зазначив, що ним не здійснювалися заходи досудового врегулювання спору, оскільки законом не визначений обов`язків досудовий порядок урегулювання спору для даної категорії справ.
Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».
При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст.516 ЦК України.
Відповідно до ч.1, 3 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором.
Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. 
Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок. 
Частина 1 ст.599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України,боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 1 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст.1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу.
За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 належним чином умов кредитного договору №2007898 від 07.01.2025 не виконував, кредит в установлені строки його повернення не повертав, а тому заборгованість у розмірі у розмірі 42938,00 грн, з яких: 15700,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 27238,00 грн - сума заборгованості за відсотками підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
За приписами п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Водночас, суд звертає увагу, що позивач не надав суду жодних розрахунків на підтвердження заявленої суми заборгованості за штрафними санкціями у кредитному договорі №2007898 від 07.01.2025 у розмірі 7850,00 грн.
Тому, оскільки позивач не довів право нараховувати заборгованості за штрафними санкціями під час дії воєнного стану, суд вважає, що така сума стягненню не підлягає.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, у загальному розмірі 42938,00 грн, що складається з суми боргу і процентів.
Щодо розподілу судових витрат, то згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач за подачу позову сплатив судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Таким чином, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2263,04 грн. (2662,40*85 %).
На підставі наведеного та Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронний цифровий підпис», Закону України «Про захист прав споживачів», ст.6, 204-205, 207, 526, 530, 610, 612, 625-629, 634, 638-630, 642, 1049, 1050, 1054, 1083 ЦК України, керуючись ст.2, 12, 13, 81, 134,141 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 352, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (код ЄДРПОУ – 37616221, місцезнаходження: вул.Іллінська, буд.8, м.Київ, 04070), представниця позивача – Паладич Аліна Олексадрівна (РНОКПП – НОМЕР_2 , адреса: вул.Іллінська, буд.8, м.Київ, 04070), до ОСОБА_1 (РНОКПП – НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_3 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», код ЄДРПОУ – 37616221, заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №2007898 від 07.01.2025 у розмірі 42938 (сорок дві тисячі дев`ятсот тридцять вісім) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_3 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (код ЄДРПОУ – 37616221, судовий збір у розмірі 2263 (дві тисячі двісті шістдесят три) гривні 04 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
Повне судове рішення складено 21.04.2026.
Позивач, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя  Анна КОРОТКА