ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року  Справа № 903/135/23 (903/693/25) 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Тимошенко О.М. ,  суддя Романюк Ю.Г. 

секретар судового засідання Порєчна Т.Г.

за участю представників сторін:
позивача: не з`явився 
відповідача: не з`явився 
прокурора: не з`явився 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фермерського господарства "Західний Буг" ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Волинської області, ухваленого 06.10.2025 суддею Дем`як В.М., об. 10:41 год., у м. Луцьку, повний текст складено 08.10.2025 у справі №903/135/23 (903/693/25)
за позовом Володимирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Устилузької міської ради
до відповідача Фермерського господарства "Західний Буг" ОСОБА_1 
про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки
у межах справи №903/135/23
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вербена" 
до Фермерського господарства "Західний Буг" ОСОБА_1 
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

04.07.2025 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Володимирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Устилузької міської ради до Фермерського господарства “Західний Буг” ОСОБА_1 у якій просить суд:
- розірвати договір оренди землі укладений між Володимир-Волинською районною державною адміністрацією (правонаступником прав і обов`язків якої щодо вказаної землі є Устилузька міська рада) та ФГ “Західний Буг” ОСОБА_1 , який зареєстровано в управлінні Держкомзему у Володимир-Волинському районі 27.08.2012 за №072050004003002, предметом якого є земельна ділянка з кадастровим номером 0720584000:05:001:0752 площею 46,9314 га.
- зобов`язати ФГ “Західний Буг” ОСОБА_1 на підставі акту приймання-передачі повернути Устилузькій міській раді земельну ділянку з кадастровим номером 0720584000:05:001:0752 площею 46, 9314 га.
В обґрунтування позовних вимог прокурор здійснює посилання на невиконання відповідачем умов договору оренди від 27.08.2012 в частині проведення належних та своєчасних розрахунків по сплаті орендних платежів, порушення орендарем внаслідок цього істотних умов договору оренди та положень ст. 96 Земельного кодексу України, ст. 21 Закону України "Про оренду землі", п. 288.1 ст. 288 ПК України.
Рішенням Господарського суду Волинської області від 06.10.2025 у справі №903/135/23 (903/693/25) задоволено позов Володимирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Устилузької міської ради до відповідача Фермерського господарства "Західний Буг" ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки. 
Розірвано договір оренди землі укладений між Володимир-Волинською районною державною адміністрацією (правонаступником прав і обов`язків якої щодо вказаної землі є Устилузька міська рада) та ФГ "Західний Буг" ОСОБА_1 , який зареєстровано в управлінні Держкомзему у Володимир-Волинському районі 27.08.2012 за №072050004003002, предметом якого є земельна ділянка з кадастровим номером 0720584000:05:001:0752 площею 46,9314 га.
Зобов`язано Фермерське господарство "Західний Буг" ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ 36932997) на підставі акту приймання-передачі повернути Устилузькій міській раді (код ЄДРПОУ 04051388) земельну ділянку з кадастровим номером 0720584000:05:001:0752 площею 46, 9314 га.
Присуджено до стягнення з Фермерського господарства "Західний Буг" ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ 36932997) на користь Волинської обласної прокуратури (код ЄДРПОУ 02909915) понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 4844,80 грн. 
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Фермерське господарство "Західний Буг" ОСОБА_1 28.10.2025, через систему "Електронний суд", звернулось до апеляційного суду з апеляційною скаргою (вх.4674/25 від 28.10.2025), в якій, просить: скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 06 жовтня 2025 року у справі №903/135/23 (903/693/25) та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові Володимирській окружній прокуратурі в інтересах держави в особі Устилузької міської ради до Фермерського господарства "Західний Буг" ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки.
На думку скаржника прокурором не було обґрунтовано та не доведене підстав для представництва Устилузької міської ради, оскільки відсутні докази належного до звернення до суду повідомлення міської ради згідно ч.4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», а також не доведено бездіяльності міської ради щодо вжиття заходів про повернення коштів. Вважає, що належним способом захисту порушених прав та законних інтересів позивача мало бути звернення прокуратури до суду з письмовою заявою з вимогами до боржника про стягнення заборгованості із орендної плати.
Крім того, з посиланням на постанови Верховного Суду від 09.09.2021 у справі №916/4644/15, від 16.06.2022 у справі №905/813/20, від 04.05.2023 в справі №910/8259/16(905/1126/21), від 07.04.2025 року у справі №732/702/24, ст. 62 КУзПБ, вказує, що до складу ліквідаційної маси банкрута ФГ «Західний Буг» ОСОБА_1 , у тому числі, включено право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 0720584000:05:001:0752, яка знаходиться в урочищі «Широке» на території колишньої Микитичівської сільської ради - на даний час на території Устилузької ОТГ, загальною площею 46, 9314 га, яке підлягає реалізації у встановленому Кодексом України з процедур банкрутства порядку.
Вказує, що позивачем не пред`являлися кредиторські вимоги до відповідача у розмірі суми систематично несплаченої орендної плати, на яку посилається позивач у поданому позові, а відразу пред`явлено позов про розірвання договору оренди земельної ділянки без заявлення вимоги про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати.
Вважає, що підстави для задоволення вимог пред`явленого позову відсутні, оскільки відповідна вимога позову не узгоджується із цілями та завданнями провадження у справі про банкрутство щодо максимального задоволення сукупності вимог кредиторів за рахунок відчуження, за якнайвищою ціною майна неплатоспроможного боржника та неможливості задоволення вимог окремого кредитора поза межами конкретної конкурсної процедури.
Також зазначає, що задоволення вимог про розірвання договору оренди землі вплине на розмір ліквідаційної маси боржника, у тому числі на обсяг грошових зобов`язань божника ФГ «Західний Буг» ОСОБА_1 .
У відзиві на апеляційну скаргу Володимирська окружна прокуратура наводить свої міркування на спростування доводів скаржника та вказує на законність та обґрунтованість рішення суду. Просить рішення Господарського суду Волинської області від 06.10.2025 залишити без змін, а апеляційну скаргу ФГ «Західний Буг» ОСОБА_1 - без задоволення.
Позивач відзиву не направив, що в силу вимог ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскарженого рішення.
В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені заздалегідь та належним чином, ухвалу надіслано до їх електронних кабінетів.
Таким чином, враховуючи норми ст.ст.269, 273 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, строки розгляду апеляційної скарги, та той факт, що неявка в засідання суду представників сторін належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого рішення, а тому, колегія суддів, визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників останніх, за наявними у справі доказами.
Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженого рішення, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Так, як убачається із матеріалів справи, позов прокурора обґрунтовано тим, що між Володимир-Волинською районною державною адміністрацією (орендодавець) та ФГ “Західний Буг” ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки - сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 0720584000:05:001:0752 площею 46, 9314 га, яка знаходиться в урочищі “Широке” на території колишньої Микитичівської сільської ради - на даний час на території Устилузької ОТГ, який зареєстровано в управлінні Держкомзему у Володимир - Волинському районі 27.08.2012 за №072050004003002 (далі - Договір).
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 21.12.2018 №3-1359/15-18-СГ вказану земельну ділянку передано з державної власності у комунальну у власність Устильзькій ОТГ, а рішенням Устилузької міської ради від 24.01.2019 №44/14 цю ділянку прийнято у комунальну власність.
Відповідно до п. 5 договору сторони погодились, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 358 333, 89 гривень.
Згідно з п. 9 договору від 27.08.2012 орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 10 750, 00 гривень за 1 рік. Пунктом 10 цього ж договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексу інфляції.
Відповідно до п. 11 вказаного вище договору орендна плата вноситься в строки передбачені чинним законодавством.
Відповідно до п. 38 договору від 27.08.2012 однією з підстав припинення договору шляхом його розірвання є рішення суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.
Згідно п. 41 згаданого договору за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до цього договору.
Прокурор доводить, що ФГ “Західний Буг” ОСОБА_1 всупереч умовам договору оренди землі від 27.08.2012 тривалий час не виконує свій обов`язок визначений цим договором, а саме не вносить орендну плату.
Листами Устилузької міської ради від 09.09.2024 за №1462/01-51, від 12.03.2025 №448/01-52/2-24 та від 18.06.2025 №1059 /01-52/2-24 повідомлено прокуратуру щодо систематичної несплати ФГ “Західний Буг” ОСОБА_1 орендної плати (а.с. 15, 22, 36).
Згідно інформації Устилузької міської ради від 18.06.2025 №1059/01-52/2-24 заборгованість ФГ “Західний Буг” ОСОБА_1 за користування земельної ділянкою з кадастровим номером 0720584000:05:001:0752 площею 46,9314 га включно по червень 2025 року становить 62 513, 04 гривень.
Відповідно до договору оренди від 27.08.2012 орендна плата становить 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки: 358 333, 89 х 3% = 10 750, 02 гривень, тому згідно п. 9 договору орендна плата становить 10 750, 00 гривень з 1 рік.
01.01.2019 набрала чинності загальнонаціональна нормативно грошова оцінка земель сільськогосподарського призначення на території за межами населених пунктів, що використовується для цілей оподаткування та визначення розміру орендної плати без складання окремої технічної документації з НГО для конкретних земельних ділянок сільськогосподарського призначання.
Вказана оцінка проведена на виконання постанови КМУ від 07.02.2018 №105 “Про проведення загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України” затверджено “Порядок проведення загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення” (далі - Порядок).
Цей Порядок визначає процедуру проведення загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення під якою слід розуміти нормативну грошову оцінку земель сільськогосподарського призначення, яка проводиться одночасно на всій території України.
Згідно пункту 122 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2024 року справа № 914/2848/22 “Натомість Велика Палата Верховного Суду висновує, що з моменту початку застосування відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України зміненої нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної або комунальної власності автоматично змінюються і права та обов`язки сторін договору оренди в частині розміру орендної плати, визначеної у відсотковому співвідношенні до нормативної грошової оцінки. У таких правовідносинах відсутній обов`язок сторін вносити зміни до договору оренди шляхом укладення додаткової угоди, оскільки обов`язок сплачувати орендну плату відповідно до зміненої нормативної грошової оцінки земельної ділянки виникає в орендаря з моменту початку застосування такої нормативної грошової оцінки”.
З урахуванням наведеної позиції прокурором проведено розрахунок заборгованості.
Нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 0720584000:05:001:0752 площею 46,9314 га у 2023 році становила 777 543,67 гривень з урахуванням коефіцієнту індексації 1, 051 (НГО 2022 рік 739 813,20х 1,051=777 543,67 гривень): Січень 31.01.2023 нараховано 1943,85 гривень, сплачено 0 гривень, заборгованість = 1943,85 гривень. Лютий 28.02.2023 нараховано 1943,85 гривень, сплачено 0 гривень, заборгованість = 3887, 70 гривень. Березень 31.03.2023 нараховано 1943,85 гривень, сплачено 0 гривень, заборгованість = 5831, 55 гривень. Квітень 30.04.2023 нараховано 1943,85 гривень, сплачено 0 гривень, заборгованість = 7775, 40 гривень. Травень 31.05.2023 нараховано 1943,85 гривень, сплачено 0 гривень, заборгованість = 9719,25 гривень. Червень 30.06.2023 нараховано 1943,85 гривень, сплачено 0 гривень, заборгованість = 11 663,10 гривень. Липень 31.07.2023 нараховано 1943,85 гривень, сплачено 0 гривень, заборгованість = 13 606,95 гривень. Серпень 31.08.2023 нараховано 1943,85 гривень, сплачено 0 гривень, заборгованість = 15 550, 80 гривень. Вересень 30.09.2023 нараховано 1943,85 гривень, сплачено 0 гривень, заборгованість = 17 494, 65 гривень. Жовтень 31.10.2023 нараховано 1943,85 гривень, сплачено 0 гривень, заборгованість = 19 438,50 гривень. Листопад 30.11.2023 нараховано 1943,85 гривень, сплачено 0 гривень, заборгованість = 21 382,35 гривень.Грудень 31.12.2023 нараховано 1943,85 гривень, сплачено 0 гривень, заборгованість = 23 326,20 гривень.
Всього з січня 2023 року по грудень 2023 року заборгованість зі сплати орендної плати згідно договору від 27.08.2012 за земельну ділянку з кадастровим номером 0720584000:05:001:0752 площею 46, 9314 га становить - 23 326,20 гривень.
Нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 0720584000:05:001:0752 площею 46, 9314 га у 2024 році становила 870 848,91 гривень з урахуванням коефіцієнту індексації 1,12 (НГО 2023 рік 777 543,67 х 1,12 = 870 848,91 гривень): Січень 31.01.2024 нараховано 2177,12 гривень, сплачено 0 гривень, заборгованість = 2177,12 гривень. Лютий 28.02.2024 нараховано 2177,12 гривень, сплачено 0 гривень, заборгованість = 4354, 24 гривень. Березень 31.03.2024 нараховано 2177,12 гривень, сплачено 0 гривень, заборгованість = 6531,36 гривень. Квітень 30.04.2024 нараховано 2177,12 гривень, сплачено 0 гривень, заборгованість = 8708,48 гривень. Травень 31.05.2024 нараховано 2177,12 гривень, сплачено 0 гривень, заборгованість = 10 885, 60 гривень. Червень 30.06.2024 нараховано 2177,12 гривень, сплачено 0 гривень, заборгованість = 13 062, 72 гривень. Липень 31.07.2024 нараховано 2177,12 гривень, сплачено 0 гривень, заборгованість = 15 239, 84 гривень. Серпень 31.08.2024 нараховано 2177,12 гривень, сплачено 0 гривень, заборгованість = 17 416, 96 гривень. Вересень 30.09.2024 нараховано 2177,12 гривень, сплачено 0 гривень, заборгованість = 19 594, 08 гривень. Жовтень 31.10.2024 нараховано 2177,12 гривень, сплачено 0 гривень, заборгованість = 21 771,12 гривень. Листопад 30.11.2024 нараховано 2177,12 гривень, сплачено 0 гривень, заборгованість = 23 948, 32 гривень. Грудень 31.12.2024 нараховано 2177,12 гривень, сплачено 0 гривень, заборгованість = 26 125, 44 гривень.
Всього з січня 2023 року по грудень 2024 року заборгованість зі сплати орендної плати згідно договору від 27.08.2012 за земельну ділянку з кадастровим номером 0720584000:05:001:0752 площею 46, 9314 га становить - 49 451,64 гривень.
Нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 0720584000:05:001:0752 площею 46, 9314 га у 2025 році становить 870 760,13 гривень: Січень 31.01.2025 нараховано 2176,90 гривень, сплачено 0 гривень, заборгованість = 2176,90 гривень. Лютий 28.02.2025 нараховано 2176,90 гривень, сплачено 0 гривень, заборгованість = 4353,80 гривень. Березень 31.03.2025 нараховано 2176,90 гривень, сплачено 0 гривень, заборгованість = 6530,70 гривень. Квітень 30.04.2025 нараховано 2176,90 гривень, сплачено 0 гривень, заборгованість = 8707,60 гривень. Травень 31.05.2025 нараховано 2176,90 гривень, сплачено 0 гривень, заборгованість = 10 884,50 гривень. Червень 2025 нараховано 2176,90 гривень, сплачено 0 гривень, заборгованість = 13 061,40 гривень.
Відтак, прокурор доводить, що орендар станом на час звернення до суду має заборгованість з орендної плати за землю з січня 2023 року по червень 2025 року згідно договору від 27.08.2012 за земельну ділянку з кадастровим номером 0720584000:05:001:0752 площею 46, 9314 га в розмірі 62 513, 04 гривень.
За змістом частини 3 статті 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Статтею 35 Закону України “Про оренду землі” передбачено, що спори, пов`язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.
Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладена функція представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Право звернення прокурора до суду в інтересах держави передбачено також ст. 23 Закону України “Про прокуратуру” та ст. 53 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно з статтею 23 Закону України “Про прокуратуру” прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Відповідно до частини 4 статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Статтями 14 Конституції України та 373 Цивільного кодексу України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Згідно статті 2 Закону України “Про охорону земель” визначено, що об`єктом особливої охорони держави є всі землі в межах території України.
Статтею 16 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” визначено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.
Як убачається із матеріалів справи, прокурор доводить, що відповідач порушує норми земельного законодавства, а також умови договору оренди землі, що призводить до відсутності надходжень до бюджету орендної плати за спірну земельну ділянку та неможливості реалізації соціально-економічних і культурних програм територіальних громад відповідного рівня.
Наявність існуючих договорів оренди, укладених з ФГ “Західний Буг” ОСОБА_1 , перешкоджає вільному розпорядженню орендованою земельною ділянкою та укладенню договорів оренди з іншими платоспроможними землекористувачами.
Несвоєчасне внесення орендної плати створює перешкоди з використання фінансових ресурсів, необхідних для забезпечення функцій та повноважень органу місцевого самоврядування, реалізації програм соціально-економічного розвитку, чим суттєво зачіпаються інтереси держави.
Отже, правовідносини із використання земель становлять суспільний інтерес, а несплата коштів за використання земельних ділянок такому суспільному інтересу не відповідає.
Земельна ділянка, яку передано в оренду ФГ “Західний Буг” ОСОБА_1 , знаходиться в урочищі “Широке” на території колишньої Микитичівської сільської ради, яка увійшла до складу Устилузької ОТГ.
Відтак, належним розпорядником спірної земельної ділянки на даний час є Устилузька міська рада.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 903/129/18, зазначено, що сам факт не звернення до суду відповідного органу з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави, свідчить про те, що указаний орган неналежно виконує свої повноваження щодо захисту інтересів держави, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18).
Відповідно до ст.ст. 319, 386 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Отже, Устилузька міська рада має право звернутися до суду за захистом порушеного права як власник та розпорядник земель комунальної власності на території ради.
Володимирською окружною прокуратурою листами від 02.09.2024 №50-2126вих24, від 07.02.2025 №270вих-25 та від 26.02.2025 №50- 414вих-25 (а.с. 14, 20, 21) проінформовано Устилузьку міську раду про те, що за вказаним договором упродовж 2023-2025 років ФГ “Західний Буг” ОСОБА_1 не сплачує орендну плату, внаслідок чого утворилась заборгованість.
У відповіді на запити Устилузька міська рада повідомила про те, що міська рада не зверталась до суду з позовом до ФГ “Західний Буг” ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки.
Отже, Устилузькій міській раді окружною прокуратурою тричі скеровувалися вищезазначені відповідні листи, з яких міській раді відомо про наявну заборгованість, однак міською радою заходів до припинення порушення законодавства не вжито, а у відповіді на запити Володимирської окружної прокуратури проінформовано про те, що міська рада не зверталась до суду з позовом до ФГ «Західний Буг» ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки.
Верховним Судом у постанові від 15.10.2019 у справі № 903/129/18 (12-72гс19) зазначено, що незалежно від того, чи відповідають дійсності доводи позивача про неможливість самостійно звернутись до суду з відповідним позовом, сам факт незвернення до суду з позовною заявою, яка б відповідала вимогам процесуального законодавства та відповідно мала змогу захистити інтереси Українського народу, свідчить про те, що зазначений орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку з чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.
Окрім того, у постанові Верховного Суду від 26.07.2018 у справі № 926/1111/15 вказано, що прокурор, встановивши не усунуті порушення інтересів держави, має не тільки законне право, а й обов`язок здійснити захист.
На виконання вимог ст. 23 Закону України “Про прокуратуру” Володимирська окружна прокуратура листом від 30.06.2025 №50-1163вих-25 (а.с. 45) повідомила позивача про намір звернутися до господарського суду. Таким чином колегія суддів зазначає, що матеріали справи містять докази звернення до Устилузької міської ради з повідомлення про намір звернення із вказаним позовом до суду, що спростовує доводи скаржника про протилежне. 
За наведених обставин, на переконання колегії суддів суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що прокуратурою дотримано порядок, передбачений статтею 23 Закону України “Про прокуратуру” при поданні даного позову до суду.
Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що склалися апеляційний господарський суд зазначає наступне.
Колегія суддів виходить з того, що відповідно до частин першої, другої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).
За змістом частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання припинення правовідношення.
Як убачається із матеріалів справи, між позивачем та відповідачем у справі укладений договір оренди.
Згідно із ч. 2 ст. 1 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Зміст укладеного сторонами договору вказує на те, що за своєю правовою природою цей договір є договором оренди майна, що регулюється главою 58 ЦК України.
Згідно з частиною першою статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Частиною першою статті 763 ЦК України встановлене загальне правило, за яким договір найму укладається на строк, встановлений договором.
Відповідно до частин першої та другої статті 773 ЦК України наймач зобов`язаний володіти та/або користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Якщо наймач володіє та/або користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України “Про оренду землі”).
Згідно зі статтями 1, 13 Закону України “Про оренду землі” основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.
Статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
За приписами ст. 15 Закону України "Про оренду землі" однією із істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Орендна плата за землю відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі"- це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України “Про оренду землі” орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Системний аналіз норм законодавства України дає підстави для висновку про те, що орендна плата за земельну ділянку, яка передана в оренду, має подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (ч. 1 ст. 21 Закону України “Про оренду землі”, пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, з іншого - є однією з форм плати за землю як загальнодержавного податку нарівні із земельним податком (пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).
Відповідно до п. 269.1 ст. 269 Податкового кодексу України платниками податку є, зокрема, землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст пп. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 цього Кодексу, це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності.
Отже Податковий кодекс України визначив обов`язок орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати (висновок Верховного Суду України у постанові від 02.12.2014 в адміністративній справі 21-274а14, № 42010791).
Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є саме договір оренди такої земельної ділянки (ч. 2 ст. 21 Закону України “Про оренду землі”, п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України). У зв`язку з цим та оскільки орендну плату за землю орендар вносить орендодавцеві (ст. 21 Закону України “Про оренду землі”, ст. 288 Податкового кодексу України), то право на стягнення заборгованості з орендної плати має орендодавець шляхом звернення до відповідного господарського суду в установленому ГПК порядку (пп. 1.3 п. 1 постанови Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 “Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин”).
Пунктом 287.3 статті 287 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Таким чином, враховуючи положення Податкового кодексу та пункту 4.4 договору оренди, ФГ “Західний Буг” ОСОБА_1 зобов`язане вносити щомісячно орендну плату в розмірі, визначеному договором оренди.
За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор – прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1 ст. 96 Земельного кодексу України передбачено, що землекористувачі зобов`язані: забезпечувати використання землі за цільовим призначенням; додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі; своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем.
Правові наслідки порушення зобов`язання встановлено статтею 611 ЦК України, відповідно до частини першої якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
В силу статті 615 ЦК України в разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.
Отже, за змістом наведених норм розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Право сторони на одностороннє розірвання договору може бути передбачено законом або безпосередньо у договорі, а може залежати від вчинення/невчинення сторонами договору певних дій, так і без будь-яких додаткових умов (безумовне право сторони на відмову від договору).
Одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання. У випадках, коли права на односторонню відмову у сторони немає, намір розірвати договір може бути реалізований лише за погодженням з іншою стороною, оскільки одностороннє розірвання договору не допускається, а в разі недосягнення сторонами домовленості щодо розірвання договору - за судовим рішенням на вимогу однієї із сторін.
Частиною 1 ст. 32 зазначеного Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. ст. 24 і 25 Закону України “Про оренду землі” та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельного кодексу України та іншими законами України.
Згідно із п. “д” ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відтак факт систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки щодо не сплати орендної плати є істотним порушенням та вагомою підставою для розірвання такого договору, про що й свідчить усталена судова практика Верховного Суду із застосуванням такого правового наслідку як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що відповідає загальним засадам цивільного законодавства.
В пункті 10.1. постанови Великої Палати Верховного суду від 27.11.2018 у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) зазначено, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення ч. 2 ст.651 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
У постанові Верховного суду від 06.03.2019 у справі № 183/262/17 викладено висновок про застосування норм права, згідно якого “систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом”.
Отже, якщо договором оренди передбачена сплата орендної плати щорічно, то систематичною може бути визнана несплата протягом 2 і більше років. Якщо сплата орендної плати передбачена щомісячно, то, відповідно, несплата протягом 2 і більше місяців може бути визнана систематичною. Якщо ж має місце лише затримка виплати орендної плати - це не є підставою для розірвання договору оренди в судовому порядку.
У постанові від 20.11.2024 Верховного суду передбачено, що суди першої та апеляційної інстанцій, за наявності в матеріалах справи доказів систематичної (два і більше випадки) повної несплати орендної плати за договорами оренди 1, 2, 3 та неспростування цих обставин відповідачем, мали констатувати наявність підстав для розірвання зазначених договорів відповідно до пункту “д” частини першої ст. 141 ЗК України та не повинні були вдаватися до оцінки істотності порушення умов договору за частиною другою ст. 651 ЦК України.
Зазначене дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання як договору оренди, так і договору суборенди земельної ділянки, тоді як разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання.
Як убачається із матеріалів справи, заборгованість з орендної плати існує з січня 2023 року по червень 2025 року згідно договору від 27.08.2012 за земельну ділянку з кадастровим номером 0720584000:05:001:0752 площею 46, 9314 га в розмірі 62 513,04 гривень.
Відтак, оскільки орендна плата повинна була вноситися щомісячно, заборгованість є систематичною (два і більше випадків несплати), що підтверджується розрахунком заборгованості, листами Устилузької міської ради від 09.09.2024 за №1462/01-51, від 12.03.2025 №448/01-52/2-24 та від 18.06.2025 №1059/01-52/2-24, листом Головного управління ДПС у Волинській області від 12.03.2025 №2255/5/03-20-13-05-05.
Відповідно до позовної заяви прокурором вказано, що відповідач не сплачує орендні платежі та станом на час звернення до суду має заборгованість з орендної плати за землю 62 513, 04 грн, доказів спростування вказаного відповідачем не надано.
Отже, колегія суддів зазначає, що відповідач не виконав свої зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим, неотримання позивачем очікуваного при укладенні договору результату встановлює істотність порушення відповідачем його умов.
Враховуючи, що у даній справі наявне порушення ФГ “Західний Буг” ОСОБА_1 договірних зобов`язань шляхом систематичної (два і більше рази) несплати орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 0720584000:05:001:0752 площею 46,9314 га, колегія суддів приходить до висновку, що таке порушення є достатньою підставою для розірвання договору оренди землі на підставі пункт “д” частини першої статті 141 ЗК України.
Розірвання договорів та повернення у власність територіальної громади земельних ділянок у випадку встановлення протиправної поведінки самого орендаря здійснюється на підставі закону та укладеного з ним договору, переслідує легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до суспільних інтересів у тому, щоб така передача в оренду землі сприяла досягненню максимального економічного ефекту від оренди об`єктів комунальної власності, оскільки ненадходження до бюджету плати за оренду землі створює перешкоди для утворення та використання фінансових ресурсів, потрібних для забезпечення функцій та повноважень органів місцевого самоврядування. Також задоволення позовних вимог не порушуватиме принцип пропорційності втручання у право на мирне володіння майном, оскільки таке втручання є прогнозованим наслідком недобросовісних дій самого орендаря, який свідомо допустив систематичне неналежне виконання договірних зобов`язань у повному обсязі, як-от: двічі не сплачував орендну плату у повному розмірі.
Подібні висновки викладені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 листопада 2023 року у справі № 918/119/21.
Неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі сплати орендної плати є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого Договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 923/826/18 та від 24.10.2019 у справі № 243/322/17).
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором, позивач значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору, тому позовна вимога про розірвання договору оренди землі є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
У контексті наведеного також варто звернути увагу на те, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються (стаття 653 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. 
У постанові від 20.11.2024 у справі № 918/391/23 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що вимога про повернення земельних ділянок є похідною від вимоги про розірвання договорів оренди. Тож за наявності правових підстав для розірвання договорів оренди неодмінним є обов`язок орендаря повернути земельні ділянки, що були у його користуванні. Ураховуючи встановлені обставини щодо наявності підстав для розірвання договорів оренди землі та перебування спірних земельних ділянок у фактичному користуванні орендаря, суд касаційної інстанції вказав, що ефективним та правомірним способом захисту порушеного права територіальної громади буде повернення їй спірних ділянок у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому відповідач отримав їх в оренду. Як і розірвання договорів оренди землі, таке повернення прямо передбачене законом, переслідує легітимну мету і є пропорційним цій меті.
Пунктом 21 договору оренди від 27.08.2012 передбачено, що після припинення договору оренди орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку в стані не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.
Вимога про повернення земельних ділянок є похідною від вимоги про розірвання договорів оренди. Тож, за наявності правових підстав для розірвання договору оренди неодмінним є обов`язок орендаря повернути земельну ділянку, що була у його користуванні.
Отже, у зв`язку із розірванням договору оренди землі від 27.08.2012 ФГ “Західний Буг” ОСОБА_1 зобов`язане повернути земельну ділянку з кадастровим номером 0720584000:05:001:0752 площею 46, 9314 га орендодавцю - Устилузькій міській раді, шляхом складення відповідного акту.
За наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що договір оренди землі від 27.08.2012 слід розірвати та зобов`язати ФГ “Західний Буг” ОСОБА_1 повернути Устилузькій міській раді земельну ділянку з кадастровим номером 0720584000:05:001:0752 площею 46, 9314 га.
Разом з тим, посилання скаржника на постанови Верховного суду від 09.09.2021 у справі №916/4644/15, від 16.06.2022 у справі №905/813/20, від 04.05.2023 в справі №910/8259/16 (905/1126/21), від 07.04.2025 у справі №732/702/24, то вони не можуть бути взяті до уваги, оскільки ці постанови прийнято за іншої, ніж у даній справі фактично-доказової бази, тобто хоча й за подібного правового регулювання, але за інших обставин, встановлених судовими інстанціями, і за інших поданих сторонами та оцінених судом доказів, у залежності від яких (обставин і доказів) й прийнято відповідні судові рішення.
Зокрема, посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 04.05.2023 у справі 910/8259/16 суперечить фактичним обставинам справи, оскільки у справі №910/8259/16 прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Міської ради з позовом до Товариства щодо якого здійснюється процедура ліквідації у справі про банкрутство про розірвання договорів оренди земельних ділянок на яких розміщено нерухоме майно Товариства та зобов`язання їх повернути позивачу.
Отже, наведені обставини не є подібними у даній справі, оскільки предметом спірного договору є земельна ділянка з кадастровим номером 0720584000:05:001:0752 площею 46, 9314 га, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення.
В даному випадку, встановлено, що у відповідача на спірній земельній ділянці відсутнє будь-яке майно, яке можна було б вважати активом боржника, що у подальшому може бути направлений на погашення грошових вимог кредиторів боржника.
Крім того, щодо постанови Верховного Суду у справі №732/702/24 від 07.04.2025, то висновки у вказаній справі стосуються зокрема, юрисдикції вирішення вказаного спору.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується із місцевим господарським судом про задоволення позову.
За наведеного, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на його власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими судом обставинами справи.
Отже, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Волинської області від 06.10.2025 у даній справі прийняте з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.
На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги залишається за апелянтом.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Західний Буг" ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Волинської області від 06.10.2025 у справі №903/135/23 (903/693/25) залишити без задоволення. 
2. Рішення Господарського суду Волинської області від 06.10.2025 у справі №903/135/23 (903/693/25) залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, встановленому ст. 286-291 ГПК України.
4. Справу № 903/135/23 (903/693/25) повернути до Господарського суду Волинської області. 

Повний текст постанови складений "16" квітня 2026 р.

Головуючий суддя Миханюк М.В. 

Суддя   Тимошенко О.М. 

Суддя   Романюк Ю.Г.