ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/30026/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),
суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Квант-Електро КР» про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Квант-Електро КР»
до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Квант-Електро КР» звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 14.10.2024: № 0636680714; № 0636760714 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 17 667 981,25 грн; № 0637390714 в частині застосування штрафу в розмірі 3 400,00 грн за платежем податок на додану вартість.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2025 року позов задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2026 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишено без задоволення. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2025 року у справі № 160/30026/24 залишено без змін.
Представник позивача 09.03.2026 подав до суду заяву, в якій просить стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь ТОВ «КВАНТ-ЕЛЕКТРО КР» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 842 481,33 грн, з яких: 42 000,00 грн (за надання юридичної допомоги за погодинним принципом) та 2 800 481,33 грн. (10% гонорару успіху відповідно до п. 3.1.4. Договору).
Від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому останній просить відмовити в задоволенні вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. 
Вирішуючи подану заяву, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 7 статті 139 КАС України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 
Суд встановив, що у відзиві на апеляційну скаргу представник позивача повідомляв про намір подати у встановлений процесуальним законом строк докази понесених витрат. 
Постанова суду апеляційної інстанції ухвалена 03.03.2026, відповідно п`ятий день є 08.03.2026 (неділя), заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу подана через систему «Електронний суд» 09.03.2026 (понеділок), що відповідає вимогам статті 139 КАС України з урахуванням положень ч. 6 ст. 120 КАС України, відтак підлягає розгляду по суті.
Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: договір про надання юридичної допомоги (на постійній основі) від 01.05.2025; акт про надання юридичної допомоги від 09.03.2026. 
Дослідивши подані документи, суд апеляційної інстанції встановив, що згідно з актом про надання юридичної допомоги, Адвокатське об`єднання «ДЕ-ФАКТО» у повному обсязі надано, а ТОВ «Квант-Електро КР» отримано послуги загальною вартістю 42 000,00 грн та 2 800 481,31 грн (10% гонорар успіху відповідно до п. 3.1.4 Договору). Деталізація акту: консультація із клієнтом, вивчення матеріалів, наданих клієнтом – 2 години, 6 000,00 грн; ознайомлення із матеріалами справи № 160/30026/24, у т.ч. апеляційною скаргою – 3 години, 9 000,00 грн; пошук правових позицій Верховного Суду, підготовка та подача процесуальних документів до суду у справі № 160/30026/24 (відзив на апеляційну скаргу, пояснення тощо) - 6 годин 18 000,00 грн; підготовка до судових засідань, участь у судових засіданнях в рамках розгляду справи № 160/30026/24 у Третьому апеляційному адміністративному суді – 3 години, 9 000,00 грн; «Гонорар успіху» 10% від ціни позову відповідно до п. 3.1.4 Договору у зв`язку з отриманням судового рішення на користь ТОВ «Квант-Електро КР», яке набрало законної сили – 2 800 481,23 грн.
Відповідно до договору про надання юридичної допомоги (на постійній основі) від 01.05.2025 загальна ціна цього Договору складається із вартості послуг, наданих Адвокатським об`єднання протягом строку дії цього Договору. Оплата вартості наданих послуг відбувається за погодинним принципом, виходячи із вартості однієї години роботи 3000,00 грн, на підставі Акту наданих послуг, шляхом перерахування клієнтом на поточний рахунок Адвокатського об`єднання коштів у розмірі 100% вартості послуг упродовж 2 (двох) банківських днів з моменту отримання Акту наданих послуг.
З огляду на те, що сторонами складено та підписано акт про надання юридичної допомоги 09 березня 2026 року (в день подання заяви про ухвалення додаткового рішення), а оплата послуг здійснюється клієнтом упродовж 2 (двох) банківських днів з моменту отримання Акту наданих послуг, суд апеляційної інстанції відхиляє зауваження відповідача про відсутність доказів сплати послуг.
Колегія суддів, зауважує, що відсутність платіжних документів на підтвердження вчинення позивачем оплати наданих послуг не може бути безумовною підставою для відмови у стягненні правничої допомоги, якщо строк сплати таких послуг, який обумовлений договором, не настав. 
Статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги – домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до частин 3-6 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частин 7, 9 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що сторони не обмежені волею та розсудом щодо визначення в умовах договору суми гонорару адвоката, натомість така домовленість не є безумовною для суду при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат.
Як встановлює закон, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує низку обставин, у тому числі обґрунтованість та пропорційних розміру таких витрат до предмета спору. При цьому суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд апеляційної інстанції доходить висновку, що опис послуг, описаний в наданому позивачем акті, за своєю правовою природою є підготовкою до апеляційного розгляду (складання відзиву на апеляційну скаргу та участь в судових засіданнях). Натомість такий від послуг, як консультація клієнта, вивчення правових позицій Верховного Суду взагалі не охоплюється апеляційним розглядом справи, адже правову позиціє у спорі адвокат формує, з урахуванням проведених консультацій з клієнтом, при підготовці позовної заяви, тоді як в суді першої інстанції позивач не заявляв про відшкодування витрат на правничу допомогу. 
Також суд звертає увагу, що гонорар успіху адвоката є домовленістю між сторонами та є своєрідною бонусною винагородою для адвоката, а не витратами позивача у зв`язку з розглядом справи.
З огляду на наведене, а також враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, колегія суддів доходить висновку, що розмір витрат на оплату послуг адвоката на стадії апеляційного розгляду справи з метою їх відшкодування за рахунок відповідача може вважатися співмірним та обґрунтованим на рівні 8 000 грн.

Керуючись ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, 
п о с т а н о в и в :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Квант-Електро КР» задовольнити частково.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Квант-Електро КР» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області витрати на правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду справи у розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн 00 коп.
Додаткова постанова суду набирає законної сили з 19 березня 2026 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови. 
Повна додаткова постанова складена 19 березня 2026 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко 

суддя А.В. Суховаров 

суддя Т.І. Ясенова