справа № 165/2961/25 
провадження №3/165/12/26  

НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ         ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
11 лютого 2026 року м. Нововолинськ 

Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Ференс-Піжук О.Р., розглянувши матеріали, що надійшли від Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, особа з інвалідністю ІІ групи, внаслідок війни, - 
за ч. 2 ст. 130, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 
встановив:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №415503 від 07.08.2025, ОСОБА_1 07.08.2025 о 16 год. 20 хв., керував транспортним засобом марки "Опель Вектра", д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , в селищі Благодатне, не врахував безпечного інтервалу та дистанції під час бокового роз`їзду в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «БМВ», номерний знак НОМЕР_2 , через, що вищевказані автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.2.3.б ПДР, п. 13.3 ПДР, відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №415545 від 07.08.2025, ОСОБА_1 07.08.2025 о 17 год. 30 хв. по проспекту Перемоги, 7, в м. Нововолинську керував транспортним засобом марки "Опель Вектра", д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає дійсності). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в передбаченому законом порядку відмовився як на місці зупинки так і в медичному закладі, чим порушив п. 2.5 ПДР. Відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №438179 від 30.08.2025, ч.2 ст. 130 КУпАП, 30.01.2025 о 00.08 год. ОСОБА_1 по вул. Шахтарській, 26, в місті Нововолинську, керував транспортним засобом «Фольксваген Тоурег», номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає дійсності). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в передбаченому законом порядку відмовився як на місці зупинки так і в медичному закладі, чим порушив п. 2.5 ПДР. Відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.
Постановою від 10.12.2025 справи стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП (справа № 165/2961/25), за ст. 124 КУпАП (справа № 165/2962/25) та за ч. 2 ст. 130 КУпАП (справа № 165/3266/25) об`єднані в одне провадження, присвоївши номер справи № 165/2961/25.
Під час розгляду справи ОСОБА_1 вищевказані порушення визнав частково. Пояснив, що 30.08.2025 керував транспортним засобом «Фольксваген Тоурег», номерний знак НОМЕР_3 , але коли його затримували працівники поліції, він знаходився на АЗС, автомобіль не рухався, а відтак він не керував транспортним засобом. Наголосив, що на відеозапису з реєстратора службового автомобіля поліції, не зафіксований рух транспортного засобу. Наголосив, що у протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР1 №438179 від 30.08.2025, складений поліцейським ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області сержантом поліції Бутмерчуком Максимом Юрійовичем, зазначена дата події 30.01.2025, що не відповідає дійсності і суперечить ч. 1 ст. 256 КУпАП, тобто неправильно вказано час вчинення правопорушення. При цьому зазначає, що відеозйомка, всупереч вимогам ст.266 КУпАП не є безперервною, а її фрагменти неякісні та не містять запису, який би підтверджував відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку. Просить закрити провадження у справі за ч. 2 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Щодо адміністративних правопорушень, що мали місце 07.08.2025, зокрема за ч. 2 ст. 130, ст. 124 КУпАП, вину визнає повністю, щиро кається, свої неправомірні дії пояснює труднощами адаптаціїї в соціумі після проходження військової служби у бойових підрозділах ЗСУ. Просить врахувати, що він є особою з інвалідністю 2 групи, внаслідок війни, має статус учаника бойових дій, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 20000 грн, та у разі призначення йому стягнення у виді штрафу, просить розстрочити його сплату на шість місяців, оскільки кошти небхідні на лікування та реабілітацію. 
Захисник Просимців Р.А. у судовому засіданні підтримав подане 07.01.2026 клопотання (а..83-87) про закриття справи про адміністративне правопорушення, просив його задоволити з підстав наведених у ньому. Наголосив, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції порушені норми чинного законодавства, зокрема у процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу. У матеріалах адміністративної справи наявний DVD диск з фрагментами відеозапису, що свідчить про те, що відеозйомка не велася безперервно, що суперечить вимогам наказу МВС №1026 від 18.12.2018 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото – і кінозйомки, відеозапису». Крім того, вказує, що згідно з таймінгом на фрагментах відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, встановлено розриви в часі, що є недопустимо. Вважає, що працівник поліції вмикав відеозапис за своїм бажанням і суттєві обставини справи, які грубо порушують права ОСОБА_1 , на відео не відображені. Також зазначає, що при складанні протоколу ОСОБА_1 не надано можливості скористатись правовою допомогою захисника, хоча останній заявляв таке клопотання.
Відповідно до постанови судді Нововолинського міського суду Волинської області Гайворонського О.В. від 18.06.2025 (а.с.6) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.
Відповідно до ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 2 ст. 130 КУпАП, що мали місце 07.08.2025, підтверджується його поясненнями під час розгляду справи та письмовими матеріалами адміністративної справи, зокрема актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, у якому зазначено що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в передбаченому законом порядку (а.с.3), актом про відмову пацієнта від проведення медичних втручань за планом лікування №53/3в (а.с.4), розпискою ОСОБА_1 про зобов`язання не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (а.с.5),відеофайлами, які знаходяться на DVD-диску (а.с.9), рапортами (а.с.31,32), схемою місця ДТП (а.с.33), письмовими поясненнями ОСОБА_3 (а.с.35).
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Просимціва Р.А., враховуючи встановлені під час розгляду фактичні обставини та проаналізувавши зібрані на їх підтвердження докази, приходжу до висновку про доведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у порушенні вимог ПДР України, що мали місце 07.08.2025 о 16 год. 20 хв. , зокрема п.2.3.б ПДР, п. 13.3 ПДР, та цього ж числа о 17 год. 30 хв., п.2.5 ПДР України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, враховуючи характер вчинених правопорушень, дані про особу, яка притягається до адмінвідповідальності, те, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, особою з інвалідністю 2 групи внаслідок війни, має дохід у виді пенсії з інвалідності, беручи до уваги ступінь його вини, щире каяття, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, на підставі ст. 36 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки транспортний засіб не належить останньому на праві власності, а в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що автомобіль марки "Опель Вектра", д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_2 .
У відповідності до ст.304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Згідно зі статтею 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови, суддя, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету стягнення, провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним (рішення у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, рішення у справі «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року), зазначене питання розглядає за аналогією закону, відповідно до частини 4 статті 53 КК України, яка визначає, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.
Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 не має можливості одноразово сплати штраф у розмірі 34000 грн, тому вважаю за доцільне задоволити клопотання про розстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення і з урахуванням майнового стану останнього, призначити вищевказаний штраф із розстрочкою виплати частинами строком на шість місяців зі сплатою рівними частинами по 5666,67 грн щомісяця.
Щодо вирішення клопотання особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Просимціва Андрія Романовича про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №438179) у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, слід зазначити таке.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно із ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, які свідчать про вчинення 30.08.2025 ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Обставини, зазначені у протоколі серії ЕПР1 №438179 від 30.08.2025 щодо часу, місця події не відповідають фактичним обставинам та інформації, зокрема у протоколі вказана дата події 30.01.2025, що не відповідає дійсності. 
Такі суперечності є істотними і не спростовані в судовому засіданні поясненнями поліцейського ВП №1 (м.Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Бутмерчука М.Ю., а відтак , не дають змоги, поза розумним сумнівом, зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених у протоколі серії ЕПР1 №438179 від 30.08.2025. 
Через неповноту вчинення органом поліції процесуальних дій, суд позбавлений можливості перевірити обставини, викладені в протоколі, а тому приймає до уваги твердження особи, що притягується до адміністративної відповідальності на заперечення вчинення ним адміністративних правопорушень. 
Слід наголосити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч.1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).
Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.
Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.
Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.
Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення.
Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.
Згідно з рішенням Конституційного суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, оглянувши матеріали справи, відеофайли, долучені до протоколу на цифровому носії – DVD диску, приходжу до такого висновку.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).
Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Слід зазначити, що складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та відповідно до ст. 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, однак протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути належним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення.
Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
У силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №463/1352/16-а (постанова КАС ВС від 08.07.2020 №463/1352/16-а).
Відповідно до п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, зорема відеозапис з реєстратора, в ході якого не зафіксовано рух транспортного засобу, а саме керування автомобілем ОСОБА_1 , приходжу до висновку, що органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не було подано до суду належних та допустимих доказів, на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_1 , як вказано у протоколі про адміністративне правопорушення від 30.08.2025, керував транспортним засобом 30.01.2025, з порушенням вимог п.2.5 ПДР України, тому відсутні підстави для притягнення особи до відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП. 
Враховуючи наведене, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП (протокол серії ЕПР1 №438179 від 30.08.2025) підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
На підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» до стягнення з ОСОБА_1 підлягає судовий збір в сумі 665,60 грн. 
Керуючись ст.36, ст.40-1, ст.283, ст.284 КУпАП, на підставі ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП,-
постановив:  
Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених с.т.124, ч.2 ст.130 КУпАП (протокол серії ЕПР1 №415545 від 07.08.2025) та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тиясчі) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилученнятранспортного засобу. 
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. судового збору.
Розстрочити виконання постанови в частині сплати штрафу на 6 (шість) місяців рівними частинами по 5666 (п`ять тисяч шістсот шістдесят шість) грн 67 коп. щомісяця. 
Обчислювати цей строк, починаючи з місяця, в якому ця постанова набере законної сили. 
Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст..247 КУпАП України. 
Клопотання особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Просимціва Андрія Романовича задовольнити.
Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП (протокол про адмінстративне правопорушення серії ЕПР1 №438179 від 30.08.2025) у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Роз'яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови — не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника, відповідно до ст.308 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення
Постанову можна оскаржити до Волинського апеляційного суду з моменту її винесення відповідно до ст.294 КУпАП.

Суддя підпис О.Р. Ференс-Піжук