Єдиний унікальний номер 599/1299/25
Номер провадження 2/599/94/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" лютого 2026 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Чорної В.Г. за участю секретаря судового засідання Грицай О. П., розглянувши в м. Зборові в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференцзв`язку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр кредит фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр кредит фінанс" про визнання кредитного договору недійсним,
встановив:
виклад позиції позивача: позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Укр кредит фінанс" (далі - ТОВ «Укр кредит фінанс») звернувся в суд з позовом до відповідача  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 42981.94 грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, 09 липня 2024 року між ТОВ «Укр кредит фінанс» і фізичною особою, якою є – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 за допомогою веб-сайту creditkasa.com.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр кредит фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1419-3751.
Як вбачається із змісту кредитного договору, разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого Кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким відповідач була попередньо ознайомлена.
Відповідно до норм ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» кредитний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію". 
Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
На виконання зазначених вимог, відповідачу було надано наступний одноразовий ідентифікатор A2023, для підписання Кредитного договору №1419-3751 від 09 липня 2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. 
Відповідно до вище наведеного, обґрунтованим висновком є те, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт Кредитора до особистого кабінету, без отримання смс- повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, Кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані відповідачу. Аналогічний висновок викладено в Постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року, по справі 127/33824/19. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту – 8 600,00 грн; строк кредитування – 365 днів; базовий період – 21 день; знижена % ставка – 1,50 % в день; стандартна % ставка: 1.50% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення Договору. 1.18% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше). Базовий період – проміжки часу впродовж строку дії Договору, в останні дні яких у Позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування Кредитом. Кількість днів у Базовому періоді вказана у Договорі і визначена Сторонами на підставі пропозиції Кредитодавця, сформованої із урахуванням побажань позичальника, наданих в процесі звернення щодо отримання Кредиту через веб-сайт Кредитодавця. Умовами Кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем передбачено, що тип процентної ставки за користуванням Кредитом – фіксована та процентна ставка за користуванням Кредитом не змінюється протягом усього строку користування Кредитом. Нарахування по процентам за користування кредитом здійснено в строк договору, що погоджений між сторонами та не здійснено будь-яких нарахувань (штраф, пеня) за порушення умов договору. Проценти за користування кредитом, правове регулювання яких передбачене відповідно ст. 1048, 1056 ЦК України, що нараховуються протягом строку договору не є неустойкою (пенею) у разі невиконання (порушення, прострочення) зобов`язань боржником за договором. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору. Зазначає, що ТОВ «Укр кредит фінанс» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» та відповідно до виданої ліцензії ТОВ «Укр кредит фінанс» здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. У відповідності до частини першої статті 528 ЦК України виконання обов`язку може бути покладено на іншу особу, якщо з умов договору або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто і в такому разі Відповідач має прийняти виконання зобов`язання за Кредитним договором, запропоноване за Позивача третьою особою. Позивач через партнера АТ КБ «Приват Банк», з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «Приват Банк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр кредит фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02 грудня 2019 року на карту відповідача, чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі. Відповідач підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти Відповідач не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед позивачем, відповідач здійснила часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №1419-3751 від 09 липня 2024 року, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за Кредитним договором. Сплачуючи кредит, відповідач вчинила конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Кредитного договору, який створив для неї певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. Це відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду викладеній у Постанові від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц, а саме: «Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу». В подальшому, відповідач всупереч умовам Кредитного договору, порушила умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не поверну в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконала в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором. 
Станом на 14 липня 2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить: 47869,45 гривень, а саме: - прострочена заборгованість за кредитом – 8596,56 гривень та прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 39272,89 гривень, порядок нарахування зазначеної суми заборгованості відображений в розрахунку сум заборгованості за Кредитним договором, що додається до цієї Позовної заяви. Разом з тим, Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр кредит фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 4887,51 грн за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 42981,94 грн. Повивач просить суд у стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом – 8596,56 гривень; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 34385,38 гривень; що разом становить 42981,94 грн. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, щодо заочного розгляду справи не заперечує. 
Процесуальні дії у справі.
14 серпня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, та призначено судовий розгляд о 09.30 год 09 вересня 2025 року, який відкладено на 09.30 год 03 жовтня 2025 року, у зв`язку неявкою відповідача, на 09.15 год 24 жовтня 2025 року, згідно клопотання представника відповідача про ознайомлення із матеріалами справи.
24 жовтня 2025 року поступив відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором в сумі 42981,94 грн складається із сум 8596,56 грн - по тілу кредиту та 34385,38 грн - прострочених платежів по процентах. Нараховані позивачем відсотки за користування кредитом у розмірі 39385,38 грн більше як втричі перевищує тіло наданого кредиту, що є незаконними, непропорційними, несправедливими умовами та суперечать принципам добросовісності, передбаченими ст. 3 ЦК України. Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» за порушення виконання споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, процентна ставка за кредитом, порядок її обчислення, порядок сплати процентів не можуть бути змінені у бік погіршення для споживача. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Таким чином, відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено підстави визнання недійсним умов договорів, що обмежують права споживача. За наведеного вважає, умови кредитного договору щодо визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами, які не відповідають вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про споживче кредитування» та є недійсними.
24 жовтня 2025 року представником відповідача подано зустрічний позов в інтересах ОСОБА_1 до ТОВ «Укр кредит фінанс» про визнання кредитного договору недійсним, який ухвалою постановлено прийняти до спільного розгляду, об`єднавши позовні вимоги в одне провадження з первісним позовом та призначено підготовче судове засідання на 09.15 год 14 листопада 2025 року. В зустрічному позові вказано, що нараховані позивачем відсотки за користування кредитом у розмірі 39385,38 грн, більше як втричі перевищують тіло наданого кредиту, та є незаконними, непропорційними, несправедливими умовами, що суперечить принципам добросовісності, передбаченими ст. 3 ЦК України. Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» за порушення виконання споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, процентна ставка за кредитом, порядок її обчислення, порядок сплати процентів не можуть бути змінені у бік погіршення для споживача. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Таким чином, відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено підстави визнання недійсним умов договорів, що обмежують права споживача. Так як умови кредитного договору щодо визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами, які не відповідають вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про споживче кредитування» є недійсними, то просить суд визнати Кредитний договір ТОВ «Укр кредит фінанс» № 1419-3751 від 09 липня 2024 року недійсним.
07 листопада 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» надіслав відзив на зустрічну позовну заяву у якому просять відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» про визнання кредитного договору недійсним. Позивач – відповідач за зустрічним позовом вважає позовні вимоги такими, що є не обґрунтовані та не підлягають задоволенню з наступних підстав: між позивачем - відповідачем та відповідачем - позивачем, укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1419-3751 від 09.07.2024 року, відповідно до умов якого відповідачу - позивачу надано кредит. Відповідно до п. 4.10 Кредитного договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дати видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною Стандартною процентною ставкою: 1.50% (одна ціла, п`ятдесят сотих процентів) за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення цього Договору. В цей період можливе використання позичальником права користування Кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою та/або Пільговою процентною ставкою: 1.18% (одна ціла, вісімнадцять сотих процентів) за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше). Так відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Відповідно до п. 17 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %, а протягом наступних 120 днів - 1,5 %". Враховуючи те, що Договір про відкриття кредитної лінії № 1419-3751 був укладений 09 липня 2024 року, а зміни в частині обмежень денної процентної ставки були прийняті 22 листопада 2023 року, процентна ставка в умовах спірного кредитного договору була визначена станом на день укладення Договору та не перевищувала обмежень денної процентної ставки у розмірі 1,5%. Дата укладення спірного Кредитного договору охоплює наступні 120 днів з моменту внесення змін щодо законодавчих обмежень розміру денної процентної ставки, відповідно до яких було визначено денну процентну ставку у розмірі 1.18%.
Щодо тверджень відповідача - позивача в частині нарахування не пропорційно великої суми компенсації у вигляді нарахування процентів за користування кредитом вважає хибним. Так, відповідно до п. 5 ч. З ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими умовами договору встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Сумою компенсації слід вважати нарахування штрафу або пені за неналежне виконання умов кредитного договору. Враховуючи зазначені у відзиві обставини вказує, що позивачем - відповідачем не здійснювалось нарахування будь яких сум компенсації у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором, натомість позивачем - відповідачем здійснено нарахування процентів протягом усього строку кредитування та з врахуванням законодавчих обмежень розміру денної процентної ставки, що визначена у ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» та з врахуванням вимог, що викладені в п. 17 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», тому вважає, що зустрічні позовні вимоги не підлягають задоволенню.
17 грудня 2025 року подано відповідь на відзив на зустрічний позов, в якій представник відповідача – позивача зазначає, що в порушення положень ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» проценти за наданий кредит у чотири рази перевищують тіло кредиту, що є несправедливими умовами. Тому кредитний договір № 1419-3751 від 09 липня 2024 року в частині розміру процентів за користування кредитом не відповідає вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування» просила визнати недійсним. 
Представник відповідача подала 17 грудня 2025 року клопотання про розгляд справи за її відсутності та відповідача ОСОБА_1 .
Підготовче судове засідання відкладено на 11.00 год 09 січня 2026 року - надано час для подачі заперечень на викладені обставини у відповіді на відзив на зустрічний позов. 
09 січня 2026 року закінчено підготовку справи до розгляду по суті та призначено судовий розгляд на 09.15 год 04 лютого 2026 року.
Встановлені судом обставини. Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновки суду.
Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що09 липня 2024 року між ТОВ «Укр кредит фінанс» і фізичною особою, якою є – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 за допомогою веб-сайту creditkasa.com.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр кредит фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1419-3751.
Як вбачається із змісту кредитного договору, разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого Кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким відповідач була попередньо ознайомлена.
Відповідно до норм ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» кредитний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію". 
Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
На виконання зазначених вимог, відповідачу було надано наступний одноразовий ідентифікатор A2023, для підписання Кредитного договору №1419-3751 від 09 липня 2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. 
Відповідно до вище наведеного, обґрунтованим висновком є те, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт Кредитора до особистого кабінету, без отримання смс- повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, Кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані відповідачу. 
Аналогічний висновок викладено в Постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року, по справі 127/33824/19. 
Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту – 8600,00 грн; строк кредитування – 365 днів; базовий період – 21 день; знижена % ставка – 1,50 % в день; стандартна % ставка: 1.50% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення Договору. 1.18% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше). Базовий період – проміжки часу впродовж строку дії Договору, в останні дні яких у Позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування Кредитом. Кількість днів у Базовому періоді вказана у Договорі і визначена Сторонами на підставі пропозиції Кредитодавця, сформованої із урахуванням побажань позичальника, наданих в процесі звернення щодо отримання Кредиту через веб-сайт Кредитодавця. 
Умовами Кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем передбачено, що тип процентної ставки за користуванням Кредитом – фіксована та процентна ставка за користуванням Кредитом не змінюється протягом усього строку користування Кредитом. Нарахування по процентам за користування кредитом здійснено в строк договору, що погоджений між сторонами та не здійснено будь-яких нарахувань (штраф, пеня) за порушення умов договору. 
Проценти за користування кредитом, правове регулювання яких передбачене відповідно ст. 1048, 1056 ЦК України, що нараховуються протягом строку договору не є неустойкою (пенею) у разі невиконання (порушення, прострочення) зобов`язань боржником за договором. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору. 
ТОВ «Укр кредит фінанс» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» та відповідно до виданої ліцензії ТОВ «Укр кредит фінанс» здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. 
У відповідності до частини першої статті 528 ЦК України виконання обов`язку може бути покладено на іншу особу, якщо з умов договору або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто і в такому разі відповідач має прийняти виконання зобов`язання за Кредитним договором, запропоноване за позивача третьою особою. 
Позивач через партнера АТ КБ «Приват Банк», з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «Приват Банк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр кредит фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02 грудня 2019 року на карту відповідача, чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі. 
Відповідач підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. 
Відповідач здійснила часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №1419-3751 від 09 липня 2024 року, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за Кредитним договором. 
Сплачуючи кредит, відповідач вчинила конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Кредитного договору, який створив для неї певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. 
Це відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду викладеній у Постанові від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц, а саме: «Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу». 
В подальшому, відповідач всупереч умовам Кредитного договору, порушила умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернула в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконала в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором. 
Згідно ст. 525, 526, 530, 610 ЦК України, зобов`язання, які взяли сторони на себе при укладанні і договору, повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення.
Оскільки відповідач не здійснила повернення коштів у строк, визначений у договорі, то суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковий для виконання сторонами.
В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Вимогами ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому. 
Згідно зі статями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Стаття 629 ЦК України, передбачає, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. 
Частиною 1 статті 625 ЦК України, передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. 
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Оскільки доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором позики матеріали справи не містять, а сума заборгованості відповідача підтверджується розрахунком заборгованості, який наданий суду та ніким не спростований, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд прийшов до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» заборгованості, що утворилась станом на 14 липня 2025 року та становить 41824,55 грн, яка складається: прострочена заборгованість за кредитом – 8596.56 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 33227.99 грн.
Щодо зустрічного позову про визнання договору № 1419-3751 від 09 липня 2024 року недійсним, то у його задоволенні слід відмовити.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.3 ст. 2015 ЦК України). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин ( див постанову Верховного Суду по справі № 463/2891/21 від 21 червня 2023 року) .
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.
Виходячи з мети законодавчого захисту прав споживача як більш вразливої та незахищеної сторони у договорі (в якому одна сторона є фахівець, а інша - ні), закон має на меті захистити право споживача бути обізнаним з умовами договору, що укладається, на зрозумілій для нього мові, коротко і прозоро, без прихованих невигідних для нього наслідків та умов, з метою уникнення ситуації, коли для належного розуміння договору та його умов споживач мав би детально аналізувати об`ємний матеріал, і з метою уникнення викривлення дійсного волевиявлення позичальника-споживача. Дані вимоги закону не мали на меті надати споживачу формальні підстави для подальшого визнання укладеного договору недійсним. Споживач (позичальник) не звільнений від обов`язку бути добросовісним при укладенні договору, що означає повне з`ясування позичальником умов договору (тобто умов, на яких йому кредитор видає кредитні кошти, і які наслідки він матиме для себе) до підписання договору і відповідно до отримання позичальником на підставі підписаного договору кредитних коштів, а не навпаки.
У постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-1341 цс 15 Верховний Суд України наголосив, що Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.
Перед укладенням кредитного договору відповідач - позивач за зустрічним позовом отримав для ознайомлення паспорт споживчого кредитування, який містить всю необхідну інформацію про умови кредитування, в тому числі і відомості про реальну річну ставку, про що підписався 09 липня 2024 року електронним цифровим підписом - одноразовим ідентифікатором А2023. У договорі про відкриття кредитної лінії інформація про умови надання кредиту є чіткою, зрозумілою, структурованою та детальною.
Крім цього, позивач - відповідач за зустрічним позовом зазначив, що у разі незгоди з умовами кредитного договору, відповідач - позивач за зустрічним позовом мала змогу скористатися своїм правом, передбаченим ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування» та визначеним у п. 6.9 договору про відкриття кредитної лінії, п.12.5. Правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту "CreditKasa" на відмову від договору протягом 14 календарних днів, з дня укладення договору без пояснення причин. Проте, таких дій не вчинила. Натомість поставив питання про недійсність кредитного договору лише після звернення кредитора про стягнення заборгованості.
Відповідно до п. 4.10 Кредитного договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дати видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною Стандартною процентною ставкою: 1.50% (одна ціла, п`ятдесят сотих процентів) за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення цього Договору. В цей період можливе використання позичальником права користування Кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою та/або Пільговою процентною ставкою: 1.18% (одна ціла, вісімнадцять сотих процентів) за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше). 
Так відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. 
Відповідно до п. 17 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %, а протягом наступних 120 днів - 1,5 %". 
Враховуючи те, що Договір про відкриття кредитної лінії № 1419-3751 був укладений 09 липня 2024 року, а зміни в частині обмежень денної процентної ставки були прийняті 22 листопада 2023 року, процентна ставка в умовах спірного кредитного договору була визначена станом на день укладення Договору та не перевищувала обмежень денної процентної ставки у розмірі 1,5%. Дата укладення спірного Кредитного договору охоплює наступні 120 днів з моменту внесення змін щодо законодавчих обмежень розміру денної процентної ставки, відповідно до яких було визначено денну процентну ставку у розмірі 1.18%.
Щодо тверджень відповідача - позивача в частині нарахування не пропорційно великої суми компенсації у вигляді нарахування процентів за користування кредитом, то відповідно до п. 5 ч. З ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими умовами договору є встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. 
Сумою компенсації є нарахування штрафу або пені за неналежне виконання умов кредитного договору. 
Позивачем - відповідачем не здійснювалось нарахування будь яких сум компенсації у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором, натомість позивачем - відповідачем здійснено нарахування процентів протягом усього строку кредитування та з врахуванням законодавчих обмежень розміру денної процентної ставки, що визначена у ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» та з врахуванням вимог, що викладені в п. 17 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Зазначене у сукупності свідчить про безпідставність зустрічної позовної вимоги про визнання кредитного договору недійсним та є підставою для відмови у задоволенні зустрічного позову через його необґрунтованість.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесенні ним та документально підтвердженні судові витрати по справі, зокрема, 2422,00 грн судового збору. 
Керуючись ст. 19, 76, 77, 81, 258, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,
ухвалив:
задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр кредит фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути із  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», код за ЄДРПОУ 38548598, юридична адреса: бульвар Лесі Українки 26, офіс 407, м. Київ, 01133, загальну суму заборгованості за Кредитним договором №1419-3751 від 09 липня 2024 року, в розмірі 41824,55 грн та судові витрати -сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
Відмовити в задоволенні зустрічного позову  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр кредит фінанс" про визнання кредитного договору недійсним.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Зборівський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Повний текст рішення складено 14 лютого 2026 року.

Суддя Зборівського 
районного суду В. Г. Чорна