Справа № 948/290/26 
Номер провадження 3/948/64/26 

15.04.2026  

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2026 с-ще Машівка
Суддя Машівського районного суду Полтавської області Тимофєєва Г.Л. розглянувши матеріали, які надійшли з Сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №3 Полтавського районного управління поліції ГНУП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 ,
за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА :
01 квітня 2026 року до Машівського районного суду Полтавської області з Сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №3 Полтавського районного управління поліції ГНУП в Полтавській області надійшов адміністративний матеріал (справа № 948/290/26), що містив протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП , який внаслідок автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшов до провадження судді Тимофєєвій Г.Л.
30.03.2026 близько 07.36 год. в с. Михайлівка по вул. Нагірній, Полтавського району Полтавської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21093 номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки, зі згоди водія за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест 6810 ARBL0726, результат якого становить 0.38 проміле, чим порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху.
06.04.2026 року до Машівського районного суду Полтавської області від ОСОБА_1 надійшло заперечення (пояснення) на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №627567, де він вказав, що 30.03.2026 о 07.36 його було зупинено екіпажем поліції, після зупинки працівник поліції не проінформував його про конкретну причину зупинки його транспортного засобу, з чітким посиланням на законодавчі підстави, що є порушенням ч. ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» Тому вважав, що оскільки законна підстава зупинки була відсутня, подальші вимоги поліцейського пред`явити документи та пройти огляд на стан сп`яніння були незаконнними, зазначає, що згідно з правовою позицією Верховного суду України (справа №686/11314/17) та ст.251 КУпАП, докази, отримані після незаконної зупинки, є недопустимими та не можуть бути використані для доведення вини особи, а тому просить визнати результати огляду на стан сп`яніння та протокол ЕПР1 №627567 недопустимими доказами, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутностю в його діях складу адміністративного правопорушення (в.с.15-16).
У судовому засіданні 15.04.2026 ОСОБА_1 просив провадження по справі закрити зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, з підстав викладених в запереченнях від 06.04.2026 та додатково зазначив, що під час огляду на стан сп`яніння, з боку поліцейських були процесуальні порушення, зокрема пояснив, що після першого продуття Алкотестера, який не показав результату, поліцейський не змінив мундштук, у зв`язку з чим, при повторному продутті прилад міг працювати не коректно та показати хибні позитивні результати щодо наявності алкоголю. Разом з тим, підтвердив, що напередодні ввечорі, 29.03.2026 він вжив близько 1 літра пива на двох. 
Заслухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, відповідно до положень статті 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з таких підстав.
Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Суд зазначає, що водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.
Відповідно до довідки Сектора поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області № 46654-2026 від 31.03.2026 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має посвідчення водія НОМЕР_1 (а.с. 4)
Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакці.
За диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 09.11.2015 № 1452/735, затв. Міністерством юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція), на ознаки алкогольного сп`яніння водія вказують: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.
За приписами пункту 6 розділу І «Загальні положення» Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі — спеціальні технічні засоби), лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Положеннями пункту 1 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, визначено, що особи, які керують транспортними засобами, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Пункт 3 розділу Х зазначеної Інструкції передбачає, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами). 
Відповідно до пункту 3 Порядку, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Пунктом 6 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Згідно з пунктом 7 Порядку, поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
Статтею 266 КУпАП встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п.7. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Як підтвердив ОСОБА_1 в судовому засіданні йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, у зв`язку з тим, що поліцейський запідозрив у нього стан алкогольного сп`яніння. 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, знайшла своє безспірне підтвердження під час дослідження та аналізу інших доказів у справі, які не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості, а саме: 
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №627567 від 30.03.2026, яким зафіксовано факт керування ОСОБА_1 ,30.03.2026 о 07.36 год. в с. Михайлівка по вул. Нагірна Полтавського району Полтавської області керував автомобілем ВАЗ21093 номерний знак НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння (а.с.2); 
- роздруківкою тестування ОСОБА_1 на алкоголь, проведеного 30.03.2026 о 07:46, результат тесту - 0,38 ‰ (а.с.2);
- рапортом інспектора з РПП СПД №1 ВП №3 Кривобік Віктора, про те, що 30.03.2026 о 07.36 в с. Михайлівка по вул. Нагірна Полтавського району Полтавської області було виявлено факт керування в стані алкогольного сп`яніння гр. ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ 21093 ДНЗ НОМЕР_2 , під час перевірки відеодоказів було виявлено факт невідповідності часу на одну годинув реєстраторі службового автомобіля так як із технічних причин не відбулося переведення часу на літній час (а.с.3);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де вказано, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння обличчя) за допомогою ALCOTEST 6810 ARBL 0726, результат огляду – 0,38‰ (а.с. 5); 
- відеозаписом з камери поліцейського автомобіля, де 30.03.2026 о 07:35 зафіксовано рух автомобіля ДНЗ НОМЕР_2 , що був зупинений працівниками поліції за допомогою увімкнення проблискових маячків (а.с.8 диск).
- відеозаписом з боді-камери поліцейського 000000_000000202633075515_0002, де зафіксовано факт перевірки документів, проходження огляду на стан сп`яніння та процес складання протоколу про адміністративне правопорушення, в ході якого ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, протокол був зачитаний ОСОБА_1 та зафіксовано проставляння останнім підписів у протоколі, зауважень ні щодо результатів тесту на стан сп`яніння ні на протокол про адміністративне правопорушення від ОСОБА_1 не надходило (а.с.8 диск).
Відповідно до вимог п. 13 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджених Наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941 (далі Інструкція), особі, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, пропонується надати по суті вчиненого адміністративного правопорушення письмове пояснення, яке підписується зазначеною особою. Пояснення може додаватися до протоколу про адміністративне правопорушення окремо, про що робиться запис у ньому.
До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення). (п.15 Інструкції)
При складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. (п.11 Інструкції, ст. 256 КУпАП)
Протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення може бути підписано також цими особами. (п.12, ст. 256 КУпАП)
Право уповноважених осіб органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п.2.5 «а» ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних речовин чи лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.
Суд приймає як належний та допустимий доказ протокол про адміністративне правопорушення, складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП України, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу.
Судом враховано, що ОСОБА_1 під час складання протоколу були роз`яснення права, передбачені ст. 268 КУпАП. Правом надати пояснення, викласти свої заперечення, зауваження на протокол, в тому числі і незгоду з результатами Алкотестера та діями працівників поліції, ОСОБА_1 не скористався. 
Будь-яких порушень поліцейськими вимог нормативних документів, якими регламентується виявлення у водіїв стану алкогольного сп`яніння та фіксацію проходження відповідного медичного огляду, у ході судового розгляду не встановлено.
Даючи оцінку доводам ОСОБА_1 щодо недопустимості доказів, з огляду на відсутність причин зупинки, суд зазначає таке.
Відповідно до ч.1 ст.29 та ч.1 ст.31 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень.
Поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 1) перевірка документів особи; 2) опитування особи; 3) поверхнева перевірка і огляд; 4) зупинення транспортного засобу; 5) вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; 6) обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; 7) проникнення до житла чи іншого володіння особи; 8) перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; 9) застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; 10) перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; 11) поліцейське піклування. 
Як убачається, з відеозапису наданого до протоколу, підставою зупинки транспортного засобу була перевірка документів у водія в населеному пункті. 
Згідно п.1 ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
У рішення ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).
Доводи ОСОБА_1 щодо незаконної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не знайшли свого підтвердження судом, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху України, незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не звільняє його від заборони керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що прямо передбачений п.2.9 «а» Правил дорожнього руху та не впливає на причину зупинки. За керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, має наслідком настання відповідальності передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.
Крім того, суд зазначає, що у випадку незгоди водія з причинами зупинки працівниками поліції, це не виключає можливість відповідно до п.п.д) п.2.14 Правил дорожнього руху України оскаржити дії поліцейського в разі порушення ним законодавства.
Питання щодо підстави зупинки автомобіля не є конструктивною ознакою диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП і відповідно доводи захисту щодо обставин для здійснення зупинки ОСОБА_1 поліцією, не утворюють достатню підставу для закриття провадження за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки не спростовують факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто наявність у діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Отже, ОСОБА_1 не надав суду беззаперечних доказів на спростування своєї вини у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Не визнання своєї провини і твердження ОСОБА_1 про відсутність вини у вчинені правопорушення ОСОБА_1 , грубі процесуальні порушення з боку працівників поліції та визнання доказів недопустими, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і розцінюються судом як захисну позицію ОСОБА_1 та спробу ухилитись від адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , який має посвідчення водія НОМЕР_1 керував автомобілем ВАЗ21093 номерний знак НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння та в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вина у вчиненні вказаного правопорушення доведена повністю.
При накладенні адміністративного стягнення слід врахувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обтяжуючих обставин та пом`якшуючих обставин.
Враховуючи викладене, дані про особу, відсутність відомостей про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності повторно протягом року за вчинення такого ж правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, ступінь вини особи, суд дійшов висновку про необхідність призначення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір підлягає стягненню за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 276-280, 283, 284, 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Строк позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 , обчислювати з дня набрання постановою законної сили.
Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок) на користь держави.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний термін з дня проголошення постанови.
Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, а у разі її оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя        Г.Л. Тимофєєва