ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

16 квітня 2026 року	Справа №160/15935/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рянської В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Дніпрі у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , у якій позивач просить: 
- визнати протиправним та скасувати рішення військової частини НОМЕР_1 від 01.05.2025 № 222/1/4/2349 про розгляд заяви про призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги як одному з батьків загиблого під час виконання обов`язків військової служби військовослужбовця ОСОБА_3 ;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути заяву та документи ОСОБА_1 про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її сина - військовослужбовця ОСОБА_3 у розмірі 15000000 грн із розрахунку на одного члена сім`ї загиблого та з урахуванням висновків суду.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що син позивача ОСОБА_3 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час ведення бойових дій при захисті Батьківщини. Листом військової частини НОМЕР_1 від 01.05.2025 № 222/1/4/2349 позивача повідомлено, що рішенням командира військової частини НОМЕР_1 у призначенні їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю сина відмовлено. Підстава відмови полягає у тому, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01.09.2006 у справі № 2-522/2006 було встановлено факт ухиляння ОСОБА_1 від виконання обов`язку щодо утримання ОСОБА_3 за його життя, що призвело до позбавлення її батьківських прав. Відповідачем не враховано, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20.09.2016 у справі № 194/314/16-ц ОСОБА_1 було поновлено в батьківських правах стосовно ОСОБА_3 . Позивач вважає оскаржуване рішення відповідача протиправним і таким, що підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 04.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду; призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи, витребувано у військової частини НОМЕР_1  належним чином засвідчену копію протоколу (витягу із протоколу) засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності від 18.04.2025 № 4, відповідно до якого командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю солдата ОСОБА_3 ; постановлено витребувані докази надати суду у строк для подання відзиву.
20.06.2025 до суду надійшов відзив, у якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову. Обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог, зазначив, що позивач через військову частину НОМЕР_2 , у якій проходив військову службу її син – солдат ОСОБА_3 , звернулася до військової частини НОМЕР_1 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з його загибеллю. Відповідно до Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Головного управління розвідки Міністерства оборони України в період дії воєнного стану, затвердженого наказом Головного управління розвідки Міністерства оборони України від 22.02.2023 № 6, на підставі пункту 3.2 протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності від 18.04.2025 № 4, командир військової частини НОМЕР_1 прийняв рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги від 22.04.2025 № 1134. Під час розгляду документів комісією встановлено, що ОСОБА_4 , який відповідно до свідоцтва про народження загиблого військовослужбовця є його батьком, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Прізвище матері загиблого військовослужбовця було змінено з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ». Відповідно до листа військової частини НОМЕР_2 від 13.03.2025 № 914 особисте розпорядження військовослужбовця відсутнє. На запит військової частини НОМЕР_1 від 28.03.2025 № 222/1/4/1674 Тернівським міським судом Дніпропетровської області листом від 02.04.2025 № 12/18/2025 до військової частини НОМЕР_1 надіслано копію рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01.09.2006 у справі № 2-522/2006 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_7 стосовно ОСОБА_3 . Перевіркою інформації в Єдиному державному реєстрі судових рішень встановлено, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20.09.2016 у справі № 194/314/16-ц ОСОБА_8 була поновлена в батьківських правах стосовно сина – ОСОБА_3 . Оскільки рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01.09.2006 у справі № 2-522/2006 було встановлено факт ухиляння ОСОБА_1 від виконання обов`язку щодо утримання ОСОБА_3 за його життя, що призвело до позбавлення її батьківських прав стосовно нього, комісія відповідно до абзацу другого пункту 2 статті 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . Крім того, з відомостей в Єдиному державному реєстрі судових рішень встановлено, що вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 04.11.2008 у справі № 1-288/2008 ОСОБА_7 визнана винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України (ухиленні від сплати аліментів на дітей) та їй було призначено покарання у виді обмеження волі строком на один рік. Відповідач зазначає, що під час прийняття оскаржуваного рішення враховано поновлення позивача у батьківських правах стосовно ОСОБА_3 . Проте, факт позбавлення позивача батьківських прав сам по собі не був підставою для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги.
Також 20.06.2025 до суду надійшло клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи витребуваних судом доказів.
30.06.2025 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» та 01.07.2025 засобами поштового зв`язку надійшла відповідь на відзив, у якій позивач підтримала позовні вимоги. Зазначила, що відповідачем під час вирішення питання щодо виплати одноразової грошової допомоги не було враховано рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20.09.2016 у справі № 194/314/16-ц, яким ОСОБА_1 було поновлено в батьківських правах стосовно ОСОБА_3 .
Станом на час розгляду справи заперечення не надійшло. Частиною четвертою статті 159 КАС України передбачено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 при захисті Батьківщини, виконуючи військовий обов`язок під час ведення бойових дій за Україну, її свободу і незалежність, що підтверджується копіями лікарського свідоцтва про смерть № 544 від 28.01.2025, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 31.01.2025, сповіщення ІНФОРМАЦІЯ_4 № 1785 від 04.02.2025 про смерть (загибель) ОСОБА_3 , адресованого його матері – ОСОБА_1 , витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 01.03.2025 № 11РСдск/7Д, витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 06.03.2025 № 66/ДСК, витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської Збройних Сил України № 2025-0325-1615 від 25.03.2025.
Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданого 16.01.2025 (повторно), ОСОБА_9 є матір`ю, а ОСОБА_4 – батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого повторно 15.09.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області.
Прізвище ОСОБА_7 було змінено на « ОСОБА_6 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 від 17.01.2015.
У наказі командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 06.03.2025 № 66/ДСК, яким виключено солдата ОСОБА_3 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та всіх видів забезпечення з 04.01.2025, зазначено відомості про його матір – ОСОБА_1 та про виплату їй належного, але не отриманого ОСОБА_3 грошового забезпечення.
Позивач подала адресовану військовій частині НОМЕР_1 заяву від 12.02.2025 про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_1 сина - ОСОБА_3 .
Відповідно до листа військової частини НОМЕР_2 від 13.03.2025 № 914, адресованого командиру військової частини НОМЕР_1 , особисте розпорядження на випадок своєї загибелі (смерті) про виплату одноразової грошової допомоги особі (особам) за його вибором, військовослужбовець ОСОБА_3 у військовій частині НОМЕР_2 не складав. Оригінал особистого розпорядження, засвідчений нотаріусом, військовослужбовцем ОСОБА_3 до військової частини не надавався та в службі діловодства не реєструвався.
На запит військової частини НОМЕР_1 від 28.03.2025 № 222/1/4/1674 Тернівський міський суд Дніпропетровської області листом від 02.04.2025 №12/18/2025 направив до військової частини НОМЕР_1 копію рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01.09.2006 у справі № 2-522/2006, що набрало законної сили 11.09.2006, яким було позбавлено батьківських прав ОСОБА_10 стосовно малолітніх дітей: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ); стягнуто з ОСОБА_7 на користь опікуна ОСОБА_12 аліменти на утримання ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) в розмірі 1/3 частини її доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку.
Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20.09.2016 у справі № 194/314/16-ц, що набрало законної сили 01.10.2016, ОСОБА_13 поновлено в батьківських правах стосовно малолітніх дітей ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ).
Відповідно до витягу з протоколу № 4 від 18.04.2025 засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності за результатами розгляду документів для призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю солдата ОСОБА_3 комісія дійшла висновку про відмову у призначенні ОСОБА_1 такої допомоги відповідно до абзацу другого пункту 2 статті 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку з встановленням рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01.09.2006 у справі № 2-522/2006 факту ухиляння ОСОБА_1 від виконання обов`язку щодо утримання загиблого ОСОБА_3 за його життя, що призвело до позбавлення її батьківських прав (пункт 3.2 протоколу № 4 від 18.04.2025).
22.04.2025 військовою частиною НОМЕР_1 прийнято рішення № 1134 головного розпорядника коштів про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги матері солдата ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 . У рішенні зазначено, що відповідно до абзацу другого пункту 2 статті 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (зі змінами), наказу Головного управління розвідки Міністерства оборони України від 22.02.2023 № 6 «Про затвердження Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Головного управління розвідки Міністерства оборони України в період дії воєнного стану» відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із загибеллю сина - ОСОБА_3 , оскільки подані документи підтверджують те, що остання ухилялась від виконання обов`язку щодо утримання загиблого ОСОБА_3 за його життя, що призвело до позбавлення її батьківських прав стосовно ОСОБА_3 . Відповідно до вимог абзацу другого пункту 2 статті 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги може бути відмовлено або її виплата припинена чи призупинена особі, щодо якої рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено факт ухиляння від виконання обов`язку щодо утримання загиблої (померлої) особи за її життя. Подані документи, зокрема рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01.09.2006 у справі № 2-522/2006, підтверджують те, що ОСОБА_3 перебував на обліку в службі у справах неповнолітніх, як дитина, що проживає в сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків, та керуючись статтями 162, 180, 182, 189 Сімейного кодексу України ОСОБА_7 було позбавлено батьківських прав стосовно її сина ОСОБА_3 .
Листом військової частини НОМЕР_1 «Про розгляд заяви» від 01.05.2025 № 222/1/4/2349 повідомлено ОСОБА_1 про прийняття відповідно до абзацу другого пункту 2 статті 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», на підставі пункту 3.2 протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності № 4 від 18.04.2025 командиром військової частини НОМЕР_1 рішення про відмову у призначенні їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю солдата ОСОБА_3 .
Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд дійшов такого висновку.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Статтею 1-1 Закону № 2011-XII визначено, що законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.
За змістом підпункту 2 пункту 1 статті 3 Закону № 2011-XII дія цього Закону поширюється, зокрема, на членів сімей військовослужбовців, які загинули.
Відповідно до п. 1 ст. 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно з підпунктом 1 пункту 2 статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Статтею 16-1 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.
Відповідно до п. 4 ст. 16-1 Закону № 2011-ХІІ до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать, зокрема, батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті).
Згідно з п. 3 ст. 16-2 Закону № 2011-ХІІ розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України з урахуванням такого: розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, не може становити менше 15 мільйонів гривень; розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується в інших випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, визначається відповідно до абзацу другого підпункту «а» пункту 1 цієї статті.
Абз. 1 п. 1 ст. 16-3 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників.
Відповідно до абз. 1, 2 п. 2 ст. 16-4 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога не призначається особі, яка умисно позбавила життя чи вчинила замах на особу (осіб), яка (які) має (мають) відповідно до цього Закону право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або притягалася до адміністративної чи кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення щодо загиблої (померлої) особи, за рішенням суду, яке набрало законної сили. У призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги може бути відмовлено або її виплата припинена чи призупинена особі, щодо якої рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено факт ухиляння від виконання обов`язку щодо утримання загиблої (померлої) особи за її життя.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому воєнний стан продовжувався і триває станом на час розгляду справи. 
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», статті 9-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та абзаців другого - восьмого пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 28 червня 2023 р. № 3161-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28 лютого 2022 р. № 168
«Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168).
Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 2 Постанови № 168 установлено, що особам, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, а також їх смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 млн. гривень.
Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період воєнного стану під час виконання ним обов`язків військової служби не може становити менше 15 млн. гривень.
Пунктом 2-1 Постанови № 168 установлено, що міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки визначають, зокрема, порядок і умови виплати одноразової грошової допомоги та одноразової винагороди.
Отже, Постанова № 168 є нормативно-правовим актом, який встановлює право на отримання одноразової грошової допомоги сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, у період дії воєнного стану. Водночас Постанова № 168 не визначає порядок і умови виплати одноразової грошової допомоги.
Порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Головного управління розвідки Міністерства оборони України в період дії воєнного стану затверджено наказом Головного управління розвідки Міністерства оборони України від 22 лютого 2023 року № 6, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 лютого 2023 р. за № 340/39396.
Цей Порядок визначає механізм оформлення документів, необхідних для призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - ОГД), умови та алгоритм її призначення і виплати (пункт 1).
Згідно з пунктом 2 цих Порядку та умов ОГД призначається та виплачується у разі загибелі під час дії воєнного стану військовослужбовця, який проходив військову службу у військовій організаційній структурі (самостійному структурному підрозділі) Головного управління розвідки Міністерства оборони України (далі - ГУР Міноборони), а також смерті особи, яка померла внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого на військовій службі в період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (далі - під час захисту Батьківщини), не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).
Відповідно до пункту 3 цих Порядку та умов сім`ям загиблих військовослужбовців відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується ОГД, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.
Пунктом 9 цих Порядку та умов передбачено, що призначення ОГД не здійснюється у випадках, визначених статтею 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Рішення про відмову в призначенні ОГД може бути оскаржене в установленому законодавством порядку до суду.
Розділом IV цих Порядку та умов визначено алгоритм опрацювання документів, які подаються для призначення та виплати ОГД.
Члени сім`ї подають до військової організаційної структури (самостійного структурного підрозділу) ГУР Міноборони, в якій військовослужбовець проходив військову службу, заяву (додаток 3 до Порядку) та зазначені в додатку 1 до Порядку документи.
Військова організаційна структура (самостійний структурний підрозділ) ГУР Міноборони приймає від заявника документи, завіряє копії цих документів та у 15-денний строк після їх надходження надсилає до фінансового органу ГУР Міноборони разом з документами, визначеними у розділі II цього Порядку (якщо вони не були подані раніше).
Фінансовий орган ГУР Міноборони перевіряє отримані документи, визначає осіб, які документально підтвердили своє право на одержання ОГД, а також осіб, які звернулися (можуть звернутися) із заявою про її отримання, але не надали (надали не всі) документи, зазначені у додатку 1 до Порядку.
На підставі інформації з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (далі - ДРАЦСГ) фінансовий орган ГУР Міноборони перевіряє документи, що підтверджують родинні зв`язки загиблого (померлого) із заявниками, в тому числі щодо зміни прізвища, імені, по батькові, встановлення батьківства, усиновлення, наявності запису відомостей про батька за вказівкою матері (стаття 135 Сімейного кодексу України), та за необхідності долучає витяги з ДРАЦСГ до документів.
Результати опрацювання документів фінансовим органом ГУР Міноборони відображаються в протоколі засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності ГУР Міноборони.
Головний розпорядник бюджетних коштів у місячний строк з дня надходження документів до фінансового органу ГУР Міноборони приймає рішення про призначення ОГД (доопрацювання, відмову у призначенні), про що фінансовий орган ГУР Міноборони у 10-денний строк повідомляє заявникам.
Судом встановлено, що у призначенні одноразової грошової допомоги матері солдата ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_1 було відмовлено рішенням військової частини НОМЕР_1 як головного розпорядника коштів від 22.04.2025 № 1134. Підставою відмови зазначено абзац другий пункту 2 статті 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яким передбачено, що у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги може бути відмовлено або її виплата припинена чи призупинена особі, щодо якої рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено факт ухиляння від виконання обов`язку щодо утримання загиблої (померлої) особи за її життя.
В оскаржуваному рішенні не зазначено, та в матеріалах справи відсутні відомості про наявність у ОСОБА_1 за життя ОСОБА_3 після досягнення ним повноліття обов`язку його утримання та встановлення рішенням суду, яке набрало законної сили, факту ухиляння ОСОБА_1 від виконання такого обов`язку. Отже, не доведено наявність передбаченої абзацом другим пункту 2 статті 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» підстави для відмови у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.
Судом встановлено, що батьківські права ОСОБА_1 стосовно ОСОБА_3 було поновлено рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20.09.2016 у справі № 194/314/16-ц, що набрало законної сили 01.10.2016. На час загибелі ОСОБА_3 батьківські права позивача були поновлені.
Статтею 16-1 Закону № 2011-ХІІ чітко визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті).
Відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності рішення про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення військової частини НОМЕР_1 від 22.04.2025 № 1134 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги матері солдата ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 , та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.02.2025 з доданими до заяви документами про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю сина - військовослужбовця ОСОБА_3 , та прийняти рішення за результатами розгляду заяви з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
З системного аналізу матеріалів справи, наведених норм законодавства, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з виходом за межі позовних вимог.
Позивачем за подання до суду позовної заяви було сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 50097177 від 15.05.2025. 
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем витрати зі сплати судового підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення військової частини НОМЕР_1 від 22.04.2025 № 1134 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги матері солдата ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.02.2025 з доданими до заяви документами про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю сина - військовослужбовця ОСОБА_3 , та прийняти рішення за результатами розгляду заяви з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Позивач: ОСОБА_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .
Відповідач: військова частина НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 .
Повний текст рішення складено 16.04.2026.

Суддя В.В. Рянська