Справа № 488/155/26
Провадження № 3/488/113/26

П О С Т А Н О В А
іменем України

10.03.2026 року  м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Т.В.Торжинська, розглянувши справу про адміністративне правопорушення,  що надійшла з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
- до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №554401 29.12.2025 року о  23:10 год. м. Миколаїв, перехрестя пр. Богоявленський та вул.Сил ТРО, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом – Chevrolet aveo, державний реєстраційний номер, НОМЕР_1 , при цьому був позбавленим права керування транспортними засобами Ленінським районним судом, правопорушення вчинено повторно протягом року, постанова ЕНА 4074685 за ч. 4 ст.126 КУпАП від 14.02.2025 р., чим порушив п. 2.1.а ПДР.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.5 ст. 126 КУпАП.
До протоколу додані: відеозапис нагрудної камери 474071, 474668, довідка про отримання ОСОБА_1 08.02.2017 року посвідчення водія, довідка УПП щодо власника транспортного засобу Chevrolet aveo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , довідка про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.126 КУпАП, копія постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №4074685 від 14.02.2025 року, копія постанови Ленінського районного суду від 15.10.2024 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування строком на один рік, копія постанови Ленінського районного суду від 19.06.2025 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування строком на п`ять років.
На виклик суду, який здійснювався шляхом направлення судової повістки на адресу, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення, достовірність якої засвідчено особистим підписом ОСОБА_1 , останній до суду не прибув, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Судова повістка, направлена ОСОБА_1 за місцем його проживання, повернута до суду без вручення адресату, тобто останній належну організацію своєї кореспонденції не забезпечив. 
З урахуванням положень ст. 268 КУпАП, розгляд справи здійснено за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, який, будучи обізнаним щодо складання відносно нього вище вказаного протоколу, розгляд якого здійснюється судом, не цікавився долею даної справи, тобто фактично не виявив бажання скористатись своїм правом участі під час розгляду справи відносно нього про адміністративне правопорушення.
Приймаючи рішення у справі, суд виходить з такого.
Суспільні відносини у сфері дорожнього руху регулюються положеннями Закону України “Про дорожній рух” та Правилами дорожнього руху. 
Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
За вимогами ст.15 вказаного Закону, кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.
Відповідно до п.2.1.а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. 
Зазначені положення нормативно-правових актів вказують на те, що керування транспортним засобом допускається лише особою, яка отримала відповідне право щодо такого керування та не позбавлена його.
Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , в порушення зазначених вимог ЗУ “Про дорожній рух” та Правил дорожнього руху України, будучи позбавленим відповідно до постанови Ленінського районного суду права керування транспортними засобами строком на один рік, вдруге протягом року, зокрема  29 грудня 2025 року о  23:10 годині, здійснював керування транспортним засобом, на доведеність чого, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, також свідчать дані відеозапису з нагрудної бодікамери, відповідно до змісту якого слідує, що на питання працівника поліції щодо позбавлення права керування, ОСОБА_1 ствердно відповідає, що на рік позбавлений такого права ( час запису 23:15:50); дані довідки УПП в Миколаївській області від 30.12.2025 року про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія 08.02.2017 року, копія постанови Ленінського районного суду від 19.06.2025 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування строком на п`ять років, та на підтвердження повторності такого правопорушення свідчать дані постанови від 14.02.2025 р. серія ЕНА №4074685 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у зв`язку з керуванням транспортним засобом, будучи позбавленим права керування.
Дослідивши зміст наданих письмових доказів, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.
Призначаючи адміністративне стягнення, підлягає врахуванню суспільна небезпечність адміністративного проступку та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі чого, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, належить піддати правопорушника адміністративному стягненню, що відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, яке буде справедливим, достатнім і необхідним для виховання особи в дусі поваги до законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень, а так само співмірним стягненням за вчинене.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та 3 ст. 130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.
За таких обставин, суд вважає за неможливе застосування до  ОСОБА_1 додаткового покарання у вигляді конфіскації транспортного засобу, оскільки за протоколами про адміністративні правопорушення транспортний засіб Chevrolet aveo, державний реєстраційний номер, НОМЕР_1 , яким керував  ОСОБА_1 , належить  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Даних про належність  ОСОБА_1 транспортних засобів на праві приватної власності до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не надано.
Приймаючи рішення щодо застосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом особу, яка такого права не мала, суд враховує правові висновки об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20, особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 Кримінального кодексу України, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
Враховуючи все зазначене вище, в ході вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, коли особа такого права не мала або була його позбавлена, є підстави, з урахуванням статті 30 КУпАП, для застосування підходу аналогічного тому, що був сформований у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20.
На підставі ЗУ «Про судовий збір» стягнути з порушника на користь держави судовий збір в сумі 665 грн.60 коп.  
Керуючись ч. 5 ст.126, ст.283 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1  визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять років), без оплатного вилучення транспортного засобу. 
Штраф перераховувати на рахунок (р/р UA438999980313010149000014001, отримувач коштів Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37992030, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300, призначення платежу – штраф).
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп. (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок) в дохід держави (р/р UA908999980313111256000026001, одержувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), ЄДРПОУ: 37993783).
Згідно зі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу. 
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м.Миколаєва протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя         Т.В. Торжинська