Справа № 358/1373/25  Провадження № 3/358/42/26   	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року м. Богуслав 

Суддя Богуславського районного суду Київської області Лебединець Г.С. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Шапошника Є.В., розглянув справу, яка надійшла з Батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП ДПП Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, мешкає: АДРЕСА_1 , якому відповідно до ст.268 КУпАП роз`яснені його права,- 
за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В : 

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 401110 від 24.07.2025, водій ОСОБА_1 24.07.2025 о 12:30 в с.Медвин, вул. Олександра Василенка, 116 керував електроскутером Fada без д.н.з в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія на приладі Drager Alkotest ARHK-0552, результат продуття 0,94 проміле. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у найближчому медичному закладі у лікаря нарколога відмовився, що зафіксовано на БК Моторола 476288, 476411. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та суду пояснив, що дійсно при зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставинах він керував в с.Медвин електроскутером Fada. Був зупинений співробітниками поліції через відсутність шолому. В ході спілкування співробітники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру. Він пройшов такий огляд. Результат продуття був 0,94 проміле. З вказаним результатом він не погодився. Співробітники поліції запропонували йому поставити підпис в роздруківці тесту та акті огляду за те, що йому було повідомлено такий результат. Зазначає, що поставив підпис лише про те, що йому повідомили результат тестування, однак з вказаним результатом він не погодився, про що неодноразово повідомляв співробітникам поліції. Йому не пропонували проїхати до медичного закладу для проходження там огляду на стан сп`яніння. 
В судовому засіданні захисник – адвокат Шапошник Є.В. підтримав подане письмове клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Свою позицію обґрунтував наступним. Так, за ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння. Згідно п. 2.13 ПДР - Транспортні засоби належать до таких категорій: А1 — мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт. Згідно п.1.10 ПДР - транспортний засіб — пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; механічний транспортний засіб — транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини та механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт. Електровелосипед, яким керував ОСОБА_1 , потужність мотору якого становить 800 Вт (0,8 кВт) не може прирівнюватися до мопеду або іншого двоколісного транспортного засобу та визнаватися механічним транспортним засобом, тому вимоги, які встановлені для водії механічних транспортних засобів, не можуть бути застосовані до ОСОБА_1 у даній справі. В порушення вимог ч.1 ст.266 КУпАП ОСОБА_1 не був відсторонений поліцейськими від керування електровелосипедом. ОСОБА_1 після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу висловив свою незгоду з його результатами. Співробітники поліції в порушення вимог п.6 Порядку та п.7 Розділу І Інструкції не направили водія ОСОБА_1 для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. 
Суддя, вислухав пояснення учасників судового провадження, дослідив матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 
Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Так, з наявного в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що ОСОБА_1 направляється до Таращанської районної лікарні для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. В направленні наявна примітка про відмову водія від підпису.
З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння вбачається, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку із виявленими ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Результат огляду проба позитивна 0,94 проміле. Акт огляду підписаний ОСОБА_1 .
Зі згоди водія ОСОБА_1 його огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проведено на місці зупинки, за допомогою приладу газоаналізатор Alcotest 6820 Drager ARНК- 0552, результат огляду на стан сп`яніння позитивний та склав 0,94%. Чек тестування підписаний ОСОБА_1 .
Від керування електроскутером ОСОБА_1 не відсторонений.
З долученого до матеріалів справи в якості доказу відеозапису події з портативної камери поліцейського вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб, який керував ОСОБА_1 . В подальшому поліцейський повідомив водію, що під час спілкування виявлені ознаки сп`яніння та пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 погодився, пройшов огляд, результат - 0,94 проміле. Після чого поліцейський повідомив, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Водій зазначив, що вважає, що прилад показує неправильно та протягом відео тричі повідомляв співробітників поліції про незгоду із результатом продуття. В подальшому, співробітник поліції повідомив, що відносно водія буде складено адміністративний протокол та він буде направлений до суду. В ході спілкування із ОСОБА_1 співробітник поліції запропонував поставити підпис із ознайомленням з результатом продуття. ОСОБА_1 зазначив, що ставить підпис про ознайомлення із результатом та в подальшому в ході спілкування зазначає, що з результатом не погоджується. В подальшому водія ознайомлюють з направленням та оголошують протокол про адміністративне правопорушення. 
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103.
За правилами ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується Управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Згідно з п. 2 Інструкції № 1452/735 та п. 2 Порядку № 1103, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.4 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до п. 4 вказаної Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
У п. 12 розділу ІІ Інструкції №1452/735 визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до п. 7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Однак, в порушення встановленої ст. 266 КУпАП процедури огляду водіїв на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівники поліції, почувши неодноразово висловлену ОСОБА_1 незгоду з результатами його огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, не запропонували водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до вимог статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення та не забезпечили проведення такого огляду.
Суд зауважує, що до протоколу про адміністративне правопорушення, окрім відеозапису, було долучено направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Разом з тим, це направлення не може бути визнано належним та допустимим доказом виконання поліцейськими вимог закону щодо направлення водія до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння після його незгоди з результатами огляду із застосуванням приладу Драгер на місці зупинки, без вчинення поліцейськими реальних дій для забезпечення проведення такого огляду ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я.
Згідно вимог ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Доводи сторони захисту про те, що електровелосипед «Fada Ritmo» потужністю 0,8 кВт не є транспортним засобом, є безпідставними з урахуванням наступного. 
Як випливає зі змісту п.2.13 ПДР України, транспортними засобами є мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 кубічних сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт.
Відповідно до п.1.10 Правил, транспортний засіб це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Таким чином, під загальне визначення транспортного засобу підпадають усі без винятку пристрої призначені для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, зокрема велосипеди, гужові транспортні засоби, візки, самокати, тощо. Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.
Відповідно до ч.1 ст.1 ЗУ "Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів" №2956-IX від 24.02.2023 року, електричним колісним транспортним засобом являється дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.
Крім того, положеннями Закону визначено поняття низькошвидкісного легкового електричного транспортного засобу, що являє собою колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.
Отже, фактично зміна полягає у тому, щоелектроскутери, електросамокати, гіброскутери та інша подібна техніка офіційно визнаються транспортними засобами. Їх фактично поділили на дві категорії, а саме:
-легкий персональний електричний транспортний засіб- це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкістьу діапазоні до 25 кілометрів на годину;
-низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб- це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість,що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.
За положеннями частин 1, 2, 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Водночас, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 15.03.2023 у справі№ 127/5920/22, використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
Слід зазначити, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортних засобів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти ними та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Тлумачення «джерело підвищеної небезпеки» та «транспортний засіб» не є тотожними, в той же час саме критерій наявності у електровелосипеда можливості приведення в рух за допомогою двигуна відрізняє його від звичайного велосипеда та є визначальним при вирішенні питань, чи відноситься він як до «транспортних засобів» так і до «джерел підвищеної небезпеки».
Наявність можливості приведення електровелосипеда в рух мускульною силою велосипедиста не позбавляє його наявності електродвигуна та можливості руху на транспортному засобі із застосуванням виключно електродвигуна без застосування мускульної сили.
За таких, обставин внаслідок внесення змін в законодавство та прийняття Закону №2956-IX-електричні колісні транспортні засоби прирівняні до транспортних засобівпро, що прямо вказано у Законі №2956-IX і такі не підпадають під жодну іншу категорію учасників дорожнього руху, що визначені у ст.14 Закону України «Про дорожній рух», а томуособи, що керують такими транспортними засобами є водіямиі зобов`язані дотримуватися правил дорожнього руху та ЗУ «Про дорожній рух».
Як видно з технічного паспорту електровелосипеда, його електродвигун має потужність 0,8 кВТ, тому суд відносить даний мопед до транспортних засобів, а особа, яка ним керує, є водієм у розумінні ст. 130 КУпАП.
Враховуючи, що ОСОБА_1 керуючи електровелосипедом рухався по дорозі, він був учасником дорожнього руху, а тому зобов`язаний керуватись Правилами дорожнього руху України, зокрема неухильно виконувати вимоги п.2.5 ПДР.
Разом із тим, аналізуючи наведене вище, суд приходить до висновку про порушення поліцейськими процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, визначеної ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103, а тому такий огляд є недійсним, що свідчить про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП належними та допустимими доказами та виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-р 2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.
На переконання суду матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх, переконливих та належних доказів, які б «поза розумним сумнівом» підтверджували вину водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 221, п. 1 ч. 1 ст. 247, ч. 2, 4 ст. 266, ст. 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В : 

Провадження в справі у відношенні  ОСОБА_1  за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП України.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду.

Головуючий: суддя 	Г. С. Лебединець