Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.01.2026  	Справа №607/21755/25 Провадження №2-а/607/79/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Холяви О.І., за участю секретаря судового засідання Олещук О.І., представника позивача Маркевич Х.М., представника відповідача Лобач М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, –

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із позовом до Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови серії 5АВ №12744078 від 09.10.2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. 
Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що з огляду на безоплатну передачу під час мобілізації для задоволення потреб військових формувань 31.03.2022 транспортного засобу АТ «ТЕРНОПІЛЬОБЛЕНЕРГО» (на момент передачі ВАТ «Тернопільобленерго») Renault Duster д.н.з. НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначений автомобіль вибув з користування Товариства і таке вибуття з користування відбулось до моменту вчинення правопорушення та винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (09.10.2025). Тому ні позивач, ні інший працівник Товариства не здійснював та не міг здійснювати, з огляду на зазначені обставини, керування транспортним засобом Renault Duster д.н.з. НОМЕР_1 на момент вчинення правопорушення. Відповідно, позивач не є відповідальною особою, яка повинна нести адміністративну відповідальність за порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, які мали місце в зазначений в оскаржуваній постанові час. На підставі наведеного, просить постанову серії 5АВ №12744078 від 09.10.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення скасувати, а провадження у справі закрити.
Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
05.11.2025 року від Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач позов не визнає, просить відмовити в його задоволенні. 
01.01.2026 року від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач з відзивом не погодився, вказав, що транспортний засіб Renault Duster д.н.з. НОМЕР_1 вибув з користування АТ «ТЕРНОПІЛЬОБЛЕНЕРГО» під час оголошення воєнного стану, на підставі п.8 Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» та згідно рішення міського голови м. Тернопіль та ІНФОРМАЦІЯ_2 №776/2 від 28.02.2022 р. (наряд №776/2 від 28.02.2022 року) для потреб ЗСУ, що оформлено Актом приймання-передачі транспортних засобів і техніки від 31.03.2022 р. дана обставина підтверджує факт вибуття транспортного засобу Renault Duster д.н.з. НОМЕР_1 з користування АТ «ТЕРНОПІЛЬОБЛЕНЕРГО», керівником якого є позивач та зміну користувача на період дії воєнного стану. 
В судовому засіданні представник позивача Маркевич Х.М. позов підтримала з підстав, викладених в ньому та відповіді на відзив, просила його задовольнити. 
Представник відповідача Лобач М.В. у судовому засіданні в задоволенні позову просила відмовити, посилаючись на обставини, наведені у відзиві на позов. 
Суд, заслухавши думку представників позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає наступне.
Судом встановлено, що постановою серії 5АВ №12744078 про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, винесеною інспектором ДПП Темною Л.С., ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за наступних обставин. Оглянувши дані, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу EXPERT-FS, Е75053649, встановлено, що 09 жовтня 2025 року о 15.02 год. за адресою Н-22 Устилуг – Луцьк – Рівне 54+015, зафіксовано, що особа, яка керувала транспортним засобом Renault Duster д.н.з. НОМЕР_1 , перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 41 км/год., чим порушила п.12.9 (б) Правила дорожнього руху України.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху України (далі - ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями).
Відповідно до п.1.1 ПДР України - ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Згідно зі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п.12.9 (б) ПДР водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «й» пункту 30.3 цих Правил.
Згідно п.12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.
Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.
Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з вимогами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Згідно із долученого до матеріалів позову Акту приймання-передачі транспортних засобів і техніки від 31.03.2022 р. №948692 встановлено, що транспортний засіб Renault Duster д.н.з. НОМЕР_1 вибув з користування АТ «ТЕРНОПІЛЬОБЛЕНЕРГО» під час оголошення воєнного стану, на підставі п.8 Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» та згідно рішення міського голови м. Тернопіль та ІНФОРМАЦІЯ_2 №776/2 від 28.02.2022 р. (наряд №776/2 від 28.02.2022 року) для потреб ЗСУ. Дана обставина підтверджує факт вибуття транспортного засобу Renault Duster д.н.з. НОМЕР_1 з користування АТ «ТЕРНОПІЛЬОБЛЕНЕРГО», керівником якого є ОСОБА_1 та зміну користувача на період дії воєнного стану.
Відповідно до вимог ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Беручи до уваги, що обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладається на відповідача, який жодних доказів правомірності оскаржуваної постанови в судове засідання не надав, а позивач наявність порушення ПДР у своїх діях заперечує, жодних доказів на підтвердження його вини у правопорушенні, про яке йдеться в оскаржуваній постанові судом не здобуто, що свідчить про недоведеність інспектором ДПП Темною Л.С., якою було винесено оскаржувану постанову, наявності в діях ОСОБА_1 порушення вимог ПДР України, що у свою чергу свідчить про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, за яке позивача було піддано адміністративному стягненню.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України є підставним та підлягає до задоволення, оскільки відповідачем не доведено порушення позивачем Правил дорожнього руху.
В силу вимог ч.1 ст.139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі наведеного, керуючись статтями Правил дорожнього руху України, ст.ст.122, 251, 280, 283, 284 КУпАП, ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, Суд, –

П О С Т А Н О В И В:
позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення – задовольнити.
Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії 5АВ №12744078 від 09 жовтня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень, провадження у справі – закрити.
Стягнути в користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції суму судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із адміністративним позовом в суд, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департаменту патрульної поліції, ЄДРПОУ: 40108646, місцезнаходження: вул. Федора Ернеста, 3, м. Київ, 03048.

Головуючий суддя	О. І. Холява