Справа №461/10379/25
Провадження №3/461/89/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2026 року           м.Львів Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., за участю секретаря судового засідання Яцишин В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно, - 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , -

за ч. 5 ст. 126 КУпАП, -
в с т а н о в и в:

04.12.2025 року о 20 год. 05 хв. за адресою: м. Львів, пл. Святого Юри, 3/4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Kangoo, н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п 2.1.а. Правил дорожнього руху. Правопорушення було вчинено повторно протягом року. 
ОСОБА_1 в судове засідання 13.01.2026 року не з`явився. Належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи шляхом скерування судової повістки. Згідно з інформацією поштового відстеження лист вручено одержувачу 30.12.2025 року. Тобто, з 30.12.2025 року мав можливість ознайомитись з матеріалами адміністративної справи особисто, або через захисника. Клопотання на ознайомлення з матеріалами справи подав лише 23.02.2026 року, майже через 2 місяці після того, як йому стало відомо про розгляд справи.  ОСОБА_1 10.02.2026 року був повторно повідомлений, що підтверджується інформацією поштового відстеження про дату, час та місце розгляду адміністративної справи призначеної на 26.02.2026 року. Незважаючи на належне та своєчасне повідомлення, заходів щодо ознайомлення з матеріалами справи, а також щодо подання доказів і надання пояснень суду не вжив. Про судове засідання, призначене на 27.02.2026 року, ОСОБА_1 був утретє належним чином повідомлений, що підтверджується інформацією поштового відстеження, відповідно до якої лист вручено одержувачу 10.02.2026 року. Проте в судове засідання не з`явився, пояснень та доказів суду не надав. 27.02.2026 року ОСОБА_1 направлено копії матеріалів адміністративної справи на електронну адресу, а також через підсистему “Електронний суд”, тобто суд вжив усіх заходів для надання ОСОБА_1 можливості скористатися правом на захист, надати пояснення та докази суду. 02.03.2026 року ОСОБА_1 вчетверте не з`явився в судове засідання. Про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно, а саме 10.02.2026 року, що підтверджується інформацією поштового відстеження. 02.03.2026 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подав клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату, мотивуючи його необхідністю надати суду докази та пояснення. Відповідно до ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше ніж за три доби до дня розгляду справи по суті, у повістці зазначаються дата і місце розгляду справи.       ОСОБА_1 чотири рази був своєчасно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, строк притягнення до відповідальності становить 3 місяці з дня вчинення правопорушення. Правопорушення відбулося 04.12.2025 року, тобто строк притягнення до адміністративної відповідальності спливає 04.03.2026 року. ОСОБА_1 , зловживаючи своїми правами та будучи неодноразово належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в суд не з`являвся і доказів та пояснень суду не надав. На думку суду, такі дії свідчать про умисне затягування розгляду справи ОСОБА_1 з метою уникнення адміністративної відповідальності після спливу строків накладення адміністративного стягнення. Враховуючи те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, неодноразово не з`явилася в судове засідання, доказів поважності причин неявки суду не надала, беручи до уваги те, щоОСОБА_1 подавав неодноразово клопотання про відкладення розгляду справи – суд приходить до висновку про необхідність розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , незважаючи на його клопотання від 02.03.2026 року про відкладенння рохгляду справи. Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи, поведінку заявника, поведінку органів державної влади, важливість справи для заявника. В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.   Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, та те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не з`явилася в судове засідання, обізнана про наявність даного адміністративного провадження та скерування справи на розгляд до суду, беручи до уваги вжиття судом вичерпних заходів для повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи і забезпечення її участі у розгляді справи, суд вважає, за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).       Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.    Факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується: 1) протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №531843 від 04.12.2025 року; 2) довідкою інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Попович Х. від 05.12.2025 року з якої вбачається, що згідно інформаційного порталу Національної поліції України, станом на 05.12.2025 року за гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 транспортні засоби на території України не зареєстровані; 3) довідкою інспектора ВАП УПП у Львівській області Попович Х. від 05.12.2025 року вбачається, що згідно бази даних “Національна автоматизована інформаційна система”, підсистема “Пошук посвідчення воді”, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , отриман 29.11.2007 року посвідчення водія серія НОМЕР_2 , стату якого “вилучений”; 4) довідкою інспектора ВАП УПП у Львівській області Попович Х. від 05.12.2025 року вбачається, що згідно інформаційного порталу Національної поліції України, притягався 12.09.2025 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області до адміністративної відповідальності за скоєння 27.07.2025 року правопорушення, передбаченого ч.5. ст. 126 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років.
Відповідно до п.2.1а ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до п.2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.
Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами. Згідно ч.ч. 2-4 ст. 126 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.      Частиною 5 ст. 126 КУпАП відповідальність передбачена за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.   Відповідно до вимог ч. 3 ст. 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті. 
Це правило забезпечує дієвість санкції та унеможливлює уникнення відповідальності шляхом «накладання строків один на один». Приєднання є обов`язковим, а не дискреційним. Таким чином забезпечується реальність покарання та виключаються ситуації, коли повторні порушення «поглинаються» попередніми строками. Мотивує осіб не порушувати встановлену заборону керувати транспортними засобами. Є механізмом спеціального та загального превентивного впливу.           У даному випадку ОСОБА_1 вчинив нове адміністративне правопорушення 04.12.2025 р., за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом - до закінчення строку дії таких же стягнень, застосованих до нього раніше, згідно постанов суду від 26.03.2025 р. та 20.09.2025 р. Тому, згідно із вказаними вимогами ч. 3 ст. 30 КУпАП, підлягає приєднанню невідбута частина усіх раніше призначених стягнень, а загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк 10 років.
ОСОБА_1 постановою Дрогобицького міськрайонного суду від 26.03.2025 р. притягнутий до адмінвідповідальності за ч. 5 ст. 126 та ч. 3 ст.130 КУпАП  та на підставі статті 36 КУпАП йому призначено остаточне адміністративне стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу гривень) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу. Постанова набрала законної сили 07.04.2025 р. Також ОСОБА_1 постановою Дрогобицького міськрайонного суду від 12.09.2025 р. притягнутий до адмінвідповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП до штрафу в розмірі 40800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років та без оплатного вилучення транспортного засобу. Постанова набрала законної сили 23.09.2025 р.   Нове адмінправопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 вчинив 04.12.2025 р., тобто до завершення строку відбуття додаткового покарання у виді позбавленням права керування транспортними засобами за вищезазначеними постановами. Невідбута частина додаткового покарання у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років за постановою Дрогобицького міськрайонного суду від 26.03.2025 р. з моменту набрання нею законної сили 07.04.2025 р. до скоєння ним передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП правопорушення 04.12.2025 р. складає 9 років 4 місяці 3 дні.      Невідбута частина додаткового покарання у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років за постановою Дрогобицького міськрайонного суду від 12.09.2025 р. з моменту набрання нею законної сили 23.09.2025 р. до скоєння ним передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП правопорушення 04.12.2025 р. складає 4 роки 9 міс 19 днів За таких обставин суд вважає необхідним до строку додаткового покарання у виді позбавленням права керування транспортними засобами, накладеного за вчинення нового правопорушення , приєднати невідбуту частину додаткового покарання у виді позбавленням права керування транспортними засобами, накладеного постановами Дрогобицького міськрайонного суду від 26.03.2025 р. та 12.09.2025 р. Остаточний строк позбавленням права керування транспортними засобами складає: 7 років + 9 років 4 місяці 3 дні. +4 роки 9 міс 19 днів = 21 рік 1 місяць 23 дні.          Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 665,60 грн.        Керуючись ст.ст.126, 221, 275-280, 283-287, ч. 3 ст. 30 КУПАП, суд
п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на сім років, без оплатного вилучення транспортного засобу. На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до стягнення за вчинення цього адміністративного правопорушення приєднати невідбуту частину стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами, накладеного постановами Дрогобицького міськрайонного суду від 26.03.2025 р. та 12.09.2025 р. та визначити ОСОБА_1 остаточний строк позбавлення права керування транспортними засобами - 21 рік 1 місяць 23 дні.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665,60 грн. судового збору.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня її постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 

Суддя В.Є. Радченко