Справа 688/569/26 
№ 2/688/840/26 

Рішення 
Іменем України
(заочне)

18 березня 2026 року      м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Березюка О.Г., 
з участю секретаря судового засідання Антонюк І.І.,
без участі сторін,
розглянувши у відкритому с удовому засіданні в залі суду в м. Шепетівці за правилами спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

встановив:

Стислий виклад та обґрунтування позовних вимог 
16 лютого 2026 року ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що позивач перебувала з відповідачем у шлюбі, який 23 січня 2026 року рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області було розірвано. Від шлюбу мають малолітню дитину – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає із позивачем та перебуває на повному її утриманні. Відповідач не надає кошти на його утримання. Враховуючи, що на момент подання позову до суду з відповідачем не досягнуто згоди з приводу способу виконання ним свого обов`язку утримувати дитину, просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечила щодо заочного розгляду справи. 
Позиція відповідача
Відповідач ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи повідомлений за зареєстрованим місцем проживання та шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада». Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутність суду не надав.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі
16 лютого 2026 року позивачка звернулась до суду з цим позовом.
17 лютого 2026 року суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача. 18 лютого 2026 року відкрив спрощене провадження та призначив судове засідання на 12 березня 2026 року. 
12 березня 2026 року сторони в судове засідання не з`явились. Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, без оформлення окремого документа, перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до ч.1 ст. 244 ЦПК України відклав ухвалення та проголошення судового рішення.
Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази
Між сторонами виникли правовідносини щодо утримання неповнолітньої дитини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України (далі - СК України).
Суд встановив, що позивач з 21 березня 2025 року перебувала з відповідачем у шлюбі, який 23 січня 2026 року рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області було розірвано. Від шлюбу мають малолітню дитину – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 від 13 серпня 2025 року, який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.
Застосовані норми права
Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини (від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.12 цього Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини,
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За змістом ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя.
Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Оцінка суду
Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідач фактично переклав обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати малолітню дитину винятково на мати – ОСОБА_1 , що є грубим порушенням норм закону, оскільки обов`язок по утриманню дитини покладається законом на кожного з батьків, матір і батька, рівною мірою.
Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, який не подав жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що він не спроможний сплачувати аліменти та відомостей про наявність інших утриманців, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Саме такий розмір аліментів дозволить відповідачу утримувати свого сина та найбільш повно відповідає вимогам законодавства з врахуванням можливостей обох батьків щодо утримання дитини.
Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. 
За наведених обставин, суд вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 16 лютого 2026 року.
На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1331 грн 20 коп.
Керуючись ст.ст.141, 263-265, 273, 274, 280-284, 289 ЦПК України, ст.ст.150, 180-183, 192 Сімейного кодексу України, суд,

вирішив:
Позов задовольнити.
Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 16 лютого 2026 року до досягнення дитиною повноліття.
Рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_2 від 17 квітня 2025 року, орган видачі 6831, РНОКПП НОМЕР_3 .
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_4 , УНЗР №19930210-10576, НОКПП НОМЕР_5 .

Суддя: