Справа № 221/3109/2012
Провадження № 22-ц/801/458/2026
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Матківська М. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року	Справа № 221/3109/2012	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі:
Головуючого: Матківської М.В.
Суддів: Войтка Ю. Б., Стадника І. М.
Секретар: Закернична А. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 16 грудня 2025 року за заявою ОСОБА_1 про процесуальне правонаступництво та заміну позивача по цивільній справі № 221/3109/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення боргу,
Ухвалу постановив суддя Федчишен С. А.
Ухвалу постановлено о 12:55 год у м. Вінниці 
Повний текст судового рішення складено 16 грудня 2025 року,

встановив:

30 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про процесуальне правонаступництво та заміну сторони у справі та у виконавчому провадженні у цивільній справі № 221/3109/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення боргу.
Заява мотивована тим, що рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 21 вересня 2012 року у цивільній справі № 221/3109/2012 задоволено позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та стягнуто солідарно на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 010/03-11/728 від 06 грудня 2007 року в сумі 88 690,91 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 28 травня 2012 року становило 708 862,10 грн. – основного боргу та боргу за відсотками, пені в сумі 12 554,54 грн. та за кредитним договором № 010/03-11/258 від 15 вересня 2008 року в сумі 971 511,24 грн., а також судовий збір в сумі 3219,00 грн. Рішення набрало законної сили 02 жовтня 2012 року.
26 грудня 2012 року на виконання рішення суду видано виконавчі листи відносно божників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 
25 липня 2013 року відкрито виконавче провадження № 39019278 (постановою головного державного виконавця ВДВС Жмеринського міськрайонного управління юстиції Ланового В. В.), яке в подальшому передано до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області ЦМУ МЮ (м. Київ).
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 вересня 2018 року серед іншого замінено стягувача у виконавчому провадженні № 39019278 з виконання виконавчого листа № 221/3109/12 від 26 грудня 2012 року про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Форінт».
30 квітня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» та ТОВ «Інком-Фінанс» укладено договір № 209 (портфельне відступлення права вимоги), згідно умов якого ТОВ «ФК «Форінт» відступив ТОВ «Інком-Фінанс» права вимоги за кредитним договором № 010/03-11/258 від 15 вересня 2008 року та за кредитним договором № 010/03-11/728 від 06 грудня 2007 року, в обсязі та на умовах, що існували на дату відступлення прав вимоги.
Також відповідно до договору комісії від 30 квітня 2025 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Інком-Фінанс», акту прийому-передачі прав вимоги до договору комісії від 30 квітня 2025 року, ОСОБА_1 придбав у ТОВ «Інком-Фінанс» (яке у свою чергу придбало у ТОВ «ФК «Форінт») право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 010/03-11/258 від 15 вересня 2008 року та за кредитним договором № 010/03-11/728 від 06 грудня 2007 року, зобов`язання за якими були підставою звернення до суду за захистом своїх прав у справі № 221/3109/2012.
Отже, ОСОБА_1 є правонаступником прав та обов`язків ТОВ «ФК «Форінт» у даній справі.
Сторонами у повному обсязі виконані зобов`язання за договором комісії від 30 квітня 2025 року, таким чином, відповідно до статтей 442, 512, 514, 517 ЦК України, ТОВ «ФК «Форінт», а також ТОВ «Інком-Фінанс» відступили права вимоги за кредитним договором № 010/03-11/258 від 15 вересня 2008 року та за кредитним договором № 010/03-11/728 від 06 грудня 2007 року, а отже вибули із правовідносин за цими договорами.
Отже з дати відступлення права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» перестало бути кредитором за кредитними договорами та забезпечувальними договорами за ними, а ОСОБА_1 став виключним та єдиним кредитором за цими договорами.
Процесуальне правонаступництво в розумінні ст. 55 ЦК України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.
Станом на дату подання цієї заяви виконавче провадження із примусового виконання рішення суду завершено у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувачу), постанова від 07 березня 2024 року. ОСОБА_1 передано лише один оригінал виконавчого листа (відносно ОСОБА_3 ), інший – в копії (відносно ОСОБА_2 ), що підтверджується актом приймання-передачі документації до договору комісії від 30 квітня 2025 року. 
У зв`язку з тим, що у нового кредитора ОСОБА_1 існує необхідність реалізації власних прав, а саме – повернення кредитних коштів, між сторонами існує домовленість, яку потрібно зафіксувати, після чого зняти всі обтяження пов`язані з виконанням даних кредитних договорів, необхідним є здійснити правонаступництво позивача та заміну сторони у справі на підставі ст. ст. 512, 514, 517 ЦК України.
За таких обставин ОСОБА_1 просив здійснити процесуальне правонаступництво сторони (позивача) у справі ТОВ «ФК «Форінт» на ОСОБА_1 та замінити позивача ТОВ «ФК «Форінт» його правонаступником – ОСОБА_1 у справі.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 грудня 2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про процесуальне правонаступництво та заміни позивача по цивільній справі № 221/3109/2012, відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність оскаржуваної ухвали суду через неповне дослідження зібраних у справі доказів, невідповідність висновків, викладених в судовому рішенні, неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та винести ухвалу про задоволення вимог його заяви.
Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що викладені в оскаржуваному судовому рішенні висновки суду є безпідставними, не відповідають обставинам справи і фактично є припущенням суду, оскільки після ухвалення судом рішення 21 вересня 2012 року, яке набрало законної сили, 26 грудня 2012 року були виписані виконавчі листи; 25 липня 2013 року відкрито виконавче провадження; 26 вересня 2018 року серед іншого ухвалою суду замінено ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - стягувача у виконавчому провадженні, на нового стягувача – ТОВ «ФК «Форінт», яким 30 квітня 2025 року укладено із ТОВ «Інком-Фінанс» договір (портфельне відступлення права вимоги); 30 квітня 2025 року ТОВ «Інком-Фінанс» уклало із ОСОБА_1 договір комісії, за яким останній придбав право вимоги до боржників ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .
Укладення цього договору ОСОБА_1 свідчить про те, що вимоги кредитора повністю не були задоволені. 
Жодних строків для пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущено не було, тому у нього не було необхідності звертатися до суду із відповідною заявою про їх поновлення, відтак висновки суду є хибними. 
Постановою заступника начальника Управління – начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерств юстиції (м. Київ) Калинчуком С. І. від 07 березня 2024 року повернуто виконавчий лист № 221/3109/2012 від 26 грудня 2012 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника ОСОБА_2 майна, на яке може бути звернено стягнення) стягувачу ТОВ «ФК «Форінт». Визначено, що виконавчий лист може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 07 березня 2027 року. 
Отже такий строк щодо ОСОБА_2 не пропущений.
Постановою старшого державного виконавця Жмеринського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерств юстиції (м. Хмельницький) Редько Л. М. від 28 грудня 2020 року повернуто виконавчий лист № 221/3109/2012 від 26 грудня 2012 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника ОСОБА_3 майна, на яке може бути звернено стягнення) стягувачу ТОВ «ФК «Форінт». 
Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом (тобто строк пред`явлення – три роки).
Відповідно до підпункту 4 абзацу 3 пункту 10-2 «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, строк дії яких неодноразово продовжено, у тому числі відповідно до Указу Президента України № 40/2026 від 12 січня 2026 року, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
Отже, такий строк щодо ОСОБА_3 не пропущений.
Учасники справи не надали відзив на апеляційну скаргу.
У судовому засіданні заявник апеляційної скарги ОСОБА_1 і його представник – адвокат Смірнов С. М. підтримали апеляційну скаргу, просять її задовольнити.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися: боржники ОСОБА_2 і ОСОБА_3 належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи – заяв чи клопотань не подали; представник попереднього стягувача ТОВ «ФК «Форінт» надіслав клопотання, яким просить проводити розгляд апеляційної скарги за його відсутності; Жмеринський відділ ДВС у Жмеринському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надіслав клопотання про розгляд справи буз участі представника відділу.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Староміського районного суду м. Вінниця від 21 вересня 2012 року у цивільній справі № 221/3109/2012 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення боргу, позов задоволено. Стягнуто солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 010/03-11/728 від 06 грудня 2007 року в розмірі 81 030,33 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 28 травня 2012 року становить 647 634,91 грн. основної суми кредиту, 7660,58 доларів США, що в гривневому еквівалентів станом на 28 травня 2012 року становить 61 227,19 грн., відсотків за користування кредитом та 12 554,54 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту і несвоєчасну сплату відсотків; та за кредитним договором № 010/03-11/258 від 15 вересня 2008 року у розмірі 747 837,77 грн. – основної суми кредиту, 200 449,24 грн. – відсотків за користування кредитом та 23 224,23 грн. – пені за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату відсотків (том 1 а. с. 118-120).
26 грудня 2012 року на виконання рішення суду видано виконавчі листи відносно боржників ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (том 1 а. с. 121).
Постановою головного державного виконавця ВДВС Жмеринського міськрайонного управління юстиції Ланового В.В. від 25 липня 2013 року відкрито виконавче провадження № 39019278 з виконання виконавчого листа № 221/3109/12, виданого 26 грудня 2012 року про стягнення боргу в розмірі 1692927,88 грн. з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (том 1 а. с. 136).
Постановою головного державного виконавця ВДВС Жмеринського міськрайонного управління юстиції Ланового В.В. від 25 липня 2013 року відкрито виконавче провадження № 39019908 з виконання виконавчого листа № 221/3109/12, виданого 26 грудня 2012 року про стягнення боргу в розмірі 1692927,88 грн. з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (том 1 а. с. 135).
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30 липня 2013 року задоволено заяву ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення суду. Відстрочено виконання рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 21 вересня 2012 року у справі № 221/3109/2012 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення боргу, на строк один рік шість місяців з дня набрання ухвалою суду законної сили (том 1 а. с. 139).
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 29 серпня 2013 року апеляційну скаргу представника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відхилено, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 30 липня 2013 року залишено без змін (том 1 а. с. 156).
Постановою про прийняття до виконання виконавчого провадження, винесеною головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у Вінницькій області Паламарчуком В. В. від 07 травня 2015 року, прийнято до виконання виконавче провадження № 39019278 з примусового виконання виконавчого листа № 221/3109/12, виданого 26 грудня 2012 року про стягнення боргу в розмірі 1692927,88 грн. з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (том 1 а. с. 164).
Постановою старшого державного виконавця Жмеринського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Ланового В. В. від 18 квітня 2018 року відкрито виконавче провадження № 56129016 з виконання виконавчого листа № 221/3109/12, виданого 26 грудня 2012 року про стягнення боргу в розмірі 1 696 146,88 грн. з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (том 1 а. с. 165).
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 вересня 2018 року замінено стягувача у виконавчому провадженні № 39019278 з примусового виконання виконавчого листа № 221/3109/12 від 26 грудня 2012 року про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника – ТОВ «Фінансова компанія «Форінт». Замінено стягувача у виконавчому провадженні № 56129016 з примусового виконання виконавчого листа № 221/3109/12 від 26 грудня 2012 року про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника – ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» (том 1 а. с. 196-197).
Згідно укладеного 30 квітня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» та ТОВ «Інком-Фінанс» договору № 209 (портфельне відступлення права вимоги), ТОВ «ФК «ФОРІНТ» відступило ТОВ «Інком-Фінанс» права вимоги за кредитним договором № 010/03-11/258 від 15 вересня 2008 року та за кредитним договором № 010/03-11/728 від 06 грудня 2007 року, в обсязі та на умовах, що існували на дату відступлення прав вимоги.
30 квітня 2025 року ОСОБА_1 (комітент) і ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС» (комісіонер) укладено договір комісії, за умовами якого комісіонер зобов`язується за дорученням комітента за комісійну винагороду вчинити за рахунок комітента від свого імені правочин щодо набуття прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення за ціною (витрати на набуття прав вимоги) не більше узгодженої сторонами, що становить 50 000,00 грн. і в строки, визначені сторонами у цьому договорі, а саме до 30 квітня 2025 року (включно) (том 2 а. с. 3-4).
Згідно акта прийому-передачі прав вимоги до договору комісії від 30 квітня 2025 року та акта прийому-передачі документації до договору комісії від 30 квітня 2025 року, на виконання цього договору комісіонер передав, а комітент прийняв всі права вимоги (включаючи заборгованість за кредитними договорами, наведеними у таблиці), придбані комісіонером у ТОВ «ФК «Форінт» на підставі договору № 209 від 30 квітня 2025 року, у тому числі за кредитними договорами: № 010/03-11/258 від 15 вересня 2008 року та № 010/03-11/728 від 06 грудня 2007 року (том 2 а. с. 5, 6-7).
30 квітня 2025 року комітент ОСОБА_1 і комісіонер ТОВ «Інком-Фінанс» підписали звіт комісіонера до договору комісії від 30 квітня 2025 року (том 2 а. с. 8).
Постановою заступника начальника Управління – начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерств юстиції (м. Київ) Калинчуком С. І. від 07 березня 2024 року повернуто виконавчий лист № 221/3109/2012 від 26 грудня 2012 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із відсутністю у боржника ОСОБА_2 майна, на яке може бути звернено стягнення, стягувачу ТОВ «ФК «Форінт». Зазначено, що виконавчий лист може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 07 березня 2027 року (том 2 а. с. 46). 
Постановою старшого державного виконавця Жмеринського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерств юстиції (м. Хмельницький) Редько Л. М. від 28 грудня 2020 року повернуто виконавчий лист № 221/3109/2012 від 26 грудня 2012 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з відсутністю у боржника ОСОБА_3 майна, на яке може бути звернено стягнення, стягувачу ТОВ «ФК «Форінт» (том 2 а. с. 47). 
Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із того, що рішення Староміського районного суду м. Вінниці винесено 21 вересня 2012 року та 26 грудня 2012 року видано виконавчі листи, дане рішення могло бути звернено до виконання протягом трьох років та фактично виконано, однак заявник не надав жодних доказів про відкриття виконавчого провадження чи про його виконання. При подачі даної заяви про заміну позивача, заявник одночасно не подав заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, не обґрунтовуючи поважність причин цього.
Апеляційний суд не погоджується із таким висновком суду першої інстанції.
Звертаючись до суду із заявою про заміну сторони заявник ОСОБА_1 зазначав, що він просить замінити його як правонаступника позивача і стягувача ТОВ «ФК «Форінт» за укладеним 30 квітня 2025 року між ТОВ «ФК «Форінт» та ТОВ «Інком-Фінанс» договором № 209 (портфельне відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
Процесуальне правонаступництво це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково бере на себе права чи обов`язки попередника.
Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.
Тож процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
Законодавство передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу, тобто, як у межах відкритого виконавчого провадження, так й за відсутності виконавчого провадження.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) сформульовано висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи правонаступника. Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.
Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду. На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України.
По справі встановлено, що ОСОБА_1 , згідно договору комісії № б/н від 30 квітня 2025 року та згідно договору № 209 від 30 квітня 2025 року (портфельне відступлення права вимоги) набув права грошової вимоги щодо боржників ОСОБА_2 і ОСОБА_3 за кредитними договорами: № 010/03-11/728 від 06 грудня 2007 року і № 010/03-11/258 від 15 вересня 2008 року, а без заміни позивача у справі, він позбавлений можливості виконати судове рішення, яке є обов`язковим до виконання.
Підставою для заміни позивача у справі, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття позивача зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків позивача, який вибув у цих правовідносинах.
Оскільки ОСОБА_1 набув всіх прав кредитора за зобов`язаннями ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які виникли за кредитними договорами: № 010/03-11/728 від 06 грудня 2007 року та № 010/03-11/258 від 15 вересня 2008 року, та враховуючи, що після набрання судовим рішенням законної сили і звернення його до виконання (постанови про відкриття виконавчого провадження від 25 липня 2013 року) виконання по них проводилося і виконавчі листи були повернуті стягувачу ТОВ «ФК «Форінт» 07 березня 2024 року  щодо боржника ОСОБА_2 – згідно постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення (том 2 а. с. 46) та 28 грудня 2020 року щодо боржника ОСОБА_3 – згідно постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення (том 2 а. с. 47), висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви щодо заміни позивача у справі з підстав, що заявником ОСОБА_1 пропущено строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, і ним одночасно не подано заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, є помилковим.
Враховуючи, що заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є однією з підстав правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу, тобто, як у межах відкритого виконавчого провадження, так й за відсутності виконавчого провадження, апеляційний суд дійшов висновку про наявність у спірних правовідносинах матеріального правонаступництва та набуття заявником права порушувати питання про заміну позивача у справі (процесуальне правонаступництво).
З огляду на зазначене суд першої інстанції не врахував, що заявником у справі належними та допустимими доказами доведено, що саме він на час звернення до суду із заявою є новим кредитором за вимогами ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, а тому дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про процесуальне правонаступництво та заміну сторони у справі та у виконавчому провадженні, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала суду підлягає до скасування з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення у відповідності з вимогами частини 1статті 376 ЦПК України є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягає застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частина 2 статті 376 ЦПК України).
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 16 грудня 2025 року скасувати і постановити нове судове рішення.
Заяву ОСОБА_1 про процесуальне правонаступництво та заміну позивача по цивільній справі № 221/3109/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення боргу, задовольнити.
Замінити сторону позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» на ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» його правонаступником ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у справі № 221/3109/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення боргу.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий	М. В. Матківська  	
Судді	Ю. Б. Войтко  	
  	І. М. Стадник  	

Повний текст судового рішення складений 26 лютого 2026 року